LXV 



ALFAR, ASTAGOD 



OLA (FJAI). 



OpIN OK FREI 



OK ASA KUN 



FARI (FARI) 



FJANDUM VARUM 



UNNI HARALDI 



MRIN SIGR. 

 At Indskriftens Ord er fjai (f/di) noget beskadiget med Meiselen og saa- 

 ledes ikke fuldstsendig lasseligt; fan er deritnod saaledes indbefattet i en 

 eneste Charakter eller Binderune, at det kan lasses dobbelt, nemlig baade 

 op- og nedvendt, formodentlig med Hensyn til magisk Overtroe , Hgesom 

 Jignende Ord pleiede saaledes at gjentages i Vers af saadant Indhold. Nav- 

 net Oil begynder snart med U og snart med O, ligesom sligt er Tilfasldet 

 i andre Runeskrifter, bvor disse Rogstaver tit forvexles med hinanden, hvil- 

 ket og gjaslder om Middelalderens nordiske Mernbrauer. Til denne Laes- 

 nirig svarer ellers folgende ordrette Oversaettelse: 



Mildekind indtog (modiog) Riget {Rigerne, Regjeringen) 



Gard indhuggede {Runerne) 



Ola Eed gav (o: afjlagde Troikabseed) 



Odin vie (hellige) Runerne! 



(Gid) Ring faae 



Fald paa Muld !.. .. 



Alfer, Troskabsguder {Kenskabs og KJoerlighedsguder} 



Ole (hade, — skye, forladel) 



Odin og Frei 



og Asers Slasgt 



odelasgge (odelasgge^) 



Vore Fjender ! 



Uncle Harald 



en stor Sejer ! 

 Folgende Mening og Tankegang synes at ligge i Runamo-Indskriften, naar 

 man jevnforer den med de Oldtids Beretninger som indeholdes i Saxos 

 Danske Historie , og i det saakalte Sogubrol af fornionungum, et kosteligt 

 Brudstykke af en gammel ellers tabt Saga om Danmarks og Sverrigs Old- 

 tidskongcr, efter dets nyeste og bedste Udgave, Forst bevidner Indskrif- 



C9) 



