LXVII 



tens ovrige Deel er, forsaavidt den ikke er bleven voldsomt bortbugget, ty- 

 delig nok. 



Kong Harald Hildetand, hvem Oldsagnene tillagde ikke alene Herre- 

 domme over Danmark og Sverrig, men ogsaa betydelige Erobringer i Tydsk- 

 land, Frankerige, Nederlandene og Storbritanien (Northumberland og Cum- 

 berland) meentes allerede i Middelalderen at have Jadet Runamos Indskrift 

 indhugge. Dette vide vi af Saxos Bereluinger paa forskjellige Steder af 

 bans danske Historie, jevnforte med hinanden. Forst bedder det nemlig i 

 Fortalen, hvori ban kortelig beskriver de nordiske Lande: "I Bleking sees 

 en Klippe, bekvern for Vandrende, (eller forsynet med en Gangstie) og li- 

 gesom overstroet med forunderlige Bogstavtegn. Der lober nemlig en Fjeld- 

 sti fra den sydlige Havbred ind i Verendes Orkener. Den omgives Ctil 

 begge Sider) af to Linier (eller Streger) kun adskilte fra hinanden ved et 

 lidet Rum, men dog betydelig ndtrukne i Lasngden. Mellem dem er en 

 Flade, som viser sig at vaere udbuggen overalt med Figurer (Cbarakterer) 

 bestemte til at lasses. Skjondt dens (Fjeldstiens) Beliggenhed er saa ujevu, 

 at den snait gjennemskjasrer Fjeldhojder, snart urlstraskkes over Dalens Dyb- 

 der, kan man dog tydelig spore at Bogstaverne gaae ud i en Raekke. Dis- 

 ses Betydning sogte Kong Valdemar, den hellige Knuds lyksalige Son, som 

 forundredes herover, at udforske, og udsendte derfor Masnd, som skulde be- 

 reise denne Klippe, for ved en meget omhyggelig Undersogelse at gjennem- 

 gaae den hele Raskke af de der synlige Cbarakterer, og derefter optegne 

 (indskjajre ) dem paa etslags Stokke , efter de selvsamme Skikkelser (til 

 Punkt og PrikkeJ. De kunde dog ingen Mening faae ud af det Hele, fordi 

 de indgravede Trask (eller: Indridsningens Udhuling) deels vare udfyldte 

 med Dynd, deels udslidte af Fodgjasngeres Spor, saa at Skrifttrsekkenes Ud- 

 strajkning lob utydelig sammen paa den fortraadte Gangsti Qo: Bogstavernes 

 Trask lob i hinanden og forvildede Lasseren). Heraf er det klart at ogsaa 

 de baarde Klippers Ridser, gjennemregnede af langvarig Vasde, groe igjen, 

 enten ved sammenblodet Dynd (Stov og Jord) eller ved jaavnlig Overosning 

 af heftige Byger." 



I Vasrkets 7de Bog siger Saxo herom , idet han beskriver Kong Ha- 

 rald Hyldetauds (eller Hildetands) Liv og Levnet : "Han drog Omsorg for 

 at bans Faders Bedrifter bleve indgravede, af Kunstnere, paa den Klippe i 

 Bleking, om hvilken jeg ovenfor bar talt." Da Saxo levede i den oven- 

 narvnte Kong Valdemars (nu kaldet den Stores eller den lstes) Regjerings- 



(9*) 



