LXX 



domscbaracterer. Prof. Finn Magnussen bar i sine Ungdomsaar havt Leilighed 

 til at betragte, og tillige, ved ./Eldres Underviisning, til at la3.se de simple- 

 ste blandt dem. I den modnere Alder liar ban med Opmasrksombed under- 

 sogt de mere indviklede af bine besynderlige Figurer, meest efter paalide- 

 rige Afridsninger (f. Ex. Biskop Steingrim Johnsens af Bindcrunerne i den 

 ellers kun lidet bekjendte Paradis-IIule i Rangaavalle Syssel) og dette Stu- 

 dium bar i Forening med afdode Jasrde Islaenderes Underretninger (i uud- 

 givne Ilaandskrifter) om denne Skriftart overboved , mest bidraget til den 

 Letbed, bvormed lian troer at bave, snavidt muligt, dccbiffreret Runamo- 

 Indskriiten, om bvis Lajsnitig baade ban x>g andre for bavde tabt alt Flaab, 

 saasnart ban bavde opdaget, at den burde lasses fra Ho ire til Venstre, men 

 ikke paa den ellers, for nordiske Indskrifter sasdvanligste Maade. Det maa 

 ellers bemasrkes, at de berombandlede Ruuers Dannelsesmaade, isasr i Be- 

 gyndelsen, er noget afvigende fra den som sees paa de almindelige Rune- 

 stene fra Hedendommens sidste Periode, saavelsom og fra den cbristelige 

 Middelalder, i det de mere ligne naturlige Grene, Kviste eller Slilke. Man 

 seer da ber tildeels Runernes asldste Form, som den antages at bave vas- 

 ret, dannet for Hedningernes overtroiske Spaadomskunster, til formeentlige 

 Orakelsvar, efter TV, C. Grimms og F. Magnussens af binanden uafbamgige 

 Forklaringer ^Ueber deutscbe Runen S. 296-320 5 Dansk Oversaattelse af den 

 seldre Edda III, 75-96). Den danske Opsats blev skrevet i Aaret 1819, i 

 Anledning af Hs. Exellence, Hr, Overkammerberre Hauchs, ved lis. Durcb- 

 laucbtigbed Landgreve Carl til Hessen foranledigede Onske om en Betamk- 

 ning over Betydningen af adskillige besynderlige Cbarakterer ("som meget 

 ligne Nordens asldre bedenske Runer) paa en 1818 ved Willingbausen i 

 Hessen fundet hedensk Gravsteen. Runamoiudskriftens Udseende i des Hele 

 og dens steregne Cbarakterers Beskaflenbed vil ellers bedst kunne erfares af 

 de Tegninger deraf, som Selskabet bar foranstaltet stukne i Kobber, og som 

 skul lo ledsage den fuldstamdigc Beskrivelse og Forklaring over dette maerk- 

 vasrdige Monument, som snart vil blive indrykket i dets Skriftcr. 



Indboldet af Runamos Indskrift kan vel i og for sig selv ikke an- 

 sees for at vasre sasrdeles vigtigt, men ikke desmindre giver dens DecbifFre- 

 ring adskillige for Nordens Historic oplysende og interessante Resultater, 

 isasr disse: 1) At Runerne, tildeels bundue, af magiskkryptograpbisk Art, 

 brugtes , samt vare mangefoldig uddannede, i Nordens Hedenold, (henved 

 700 Aar efter Cbristi Fodsel.), ligesotn og at de (i det mindste i visse Til- 



