; XXXV 



alleles falskt* og aldrig bar en Forholdsregel vaeret mere populasr end 

 Landmilicens Afakaffelse. Dens Navn var saa forhadt i Landet, at Kong 

 Christian VI., som meget yndede denne Indretning og som kun onskede at 

 faae den paa ny indfort, — hvilket Ministrene modsatte sig — selv foreslog 

 at gjenindfdre den under et andet Navn. Man liar forklaret den nye Ind- 

 retning af aristokratisksindede Ministres egennyttige Besti"ebelser, for at 

 binde Bonderne til deres Godser; men skjondt dette Onde rigtig nok blev 

 Folgen af den nye Lovgivning — der dog forst naaede sin skadelige Strasng- 

 hed og Consequents under Frederik V. — fremgaaer det dog af Ministre- 

 nes Erklceringer, at de vare Bondefrihedens Talsmamd ; og den danskeBonde 

 vilde aldrig mere vasre bleven slavebunden, dersom man stedse havde fulgt 

 her Rosenhrands's og Ludvig Plesz's oplyste og vise llaad. Et andet 

 Exempel paa Kongens selvstasndige Villie, er Confessionarius Frauens Af- 

 skedigelse og Bortviisning uden Lov og Dom, fordi Kcngen troede i bans 

 Prredikener at have opdaget personlige Stiklerier. Hele Statsraadets Forbon 

 kunde ikke redde ham. Men ligesom man i disse Tilfajlde beklager, at 

 Kongen tillagde sin egen Villie for megen Va3gt, saaledes sees han ved an- 

 dre Leiligheder, snart paa egen Haand at tra3lFe det rette, snart at bcslutte 

 det i Forening med sine Ministre. Af disse fortjene, forudeu de to Oven- 

 uarvnte, Carl Adolph Plesz, Johart Ludvig Ilolstein, GreV Frederik Dan- 

 neshjold og Grev Schulin stedse at erindres som sasrdeles indsigtsfijlde, f*e- 

 drenelandsksindede og redelige Mamd. Forfatteren bar forgjasves sogt i 

 hele Europa om sex Ministre i eet Cabinet, eller i een Konges Regjering, 

 som kunde sammenlignes med disse. Den iblandt dem, som rned den storste 

 Myndighed forested sit Departement, var Grev Danneskjold, som Stor-Inten- 

 dant over S6-Etatenj og da Danneskjold var ligesaa uegennyttig og sag- 

 kyndig som ban var myndig og kraftfuld, vilde en svag Konge letteli- 

 have ladet sig imponere af en saa sjelden Cliarakteer. Men det gjorde 

 Christian VI. ikke. I den bekjendte Strid imellem Danneskjold og Com- 

 mandeur-Capilain Benstrup, holdt Kongen, efterat nassten alle Cornmissarier 

 havde erkheret sig for Danneskjold, selv et nyt Forhor paa Rosenborg 

 Slot, og sorgede med kongelig Upartiskhed for, at de faa Officerer, som 

 vidnede til Fordeel for Benstrup, navnligen den beromte Frederik Liitken, 

 kom til Orde, og fik Lov til, uagtet Grevens idelige Afbrud, at tale ud. 

 Til hvilkeri Anseelse den danske Flaade hasvedes under denne Konge, 

 isser ved Grev Danneskjblds magelose Fortjenester, men ogsaa formedelst 



(5*) 



