LV1I 



S6*ereisen foranledigede ham endvidere til at anstille nogle Underso- 

 gelser over Havets Lysen. Som bekiendt staaer Masngden af de lysende 

 funkier for endeel i Forbindelse med Veirliget, i det den ved hoi Luft- 

 varme og overtrukken Himmel er betydeligt storre end ved klar og kjolig 

 Luf't ; — i Maaneskin forsvinder Phasnomeiiet ganske, hvilket dog vistnok 

 kun er en Fo'lge af at Maanens Lys overvinder det svagere Lys af de ly- 

 sende Punkter i IJavet. I indesluttede Have, i Kysternes Nasrhed , tiltager 

 Mfengden af disse lysende Punkter; iutetsteds bemasrker Iagttageren , bar 

 ban seet Havet lyse stasrkere end udenfor Bugtcn af Rio Janeiro, hvor 

 Kjolvandet var saa stasrkt lysende at man i Lendseportene, trods Nattens 

 fuldkomne Moike, kundo lasse fiin Skrift. Ved at opfange og noiagtigen 

 at undersoge de lysende Punkter, iagttog ban, at det var smaae Krebsarter 

 (Crustaceer). 



Med Hensyn til Brasiliens Planteverden, bar ban i det Selskabet 

 meddeelte Brev*) kun givet Oplysning om de almindelige Vei- og Ukruds- 

 planter. Dette er det sorgeligste Partie af Brasiliens ellers saa yppige Ve- 

 getation. Medens bos os den storste Riigdom i Planterigets Frembringelser 

 udfolder sig under Indvirkningen af de velgjorende Solstraaler, og de tastte 

 Skove vise en Eensformigbed, der gramdser til Armod, saa fdlger i Brasilicn 

 derimod med Bortryddelsen af Vasrnet mod Solstraalernes umiddelbare Paa- 

 virkning en Affagelse i Vasxtrigets Frodigbed, der gradeviis udarter til hede- 

 agtig Forkrybling. Man maae derfor ikke hist vente den brogede Blom- 

 sterflor, som forskjonner Siderue af vore Veie. Forgjasves soger man vort 

 friske Gronsvasr, iorgiajves noget, der kunde lignes med vore Valmuer og 

 Kornblomster , med Echiurn og vore ovrige smukke Asperifolier, eller med 

 de mange gule og hvide straalblomstrede Synantberer. Det egentlige Tasppe 

 af Grbnt, bvorved de ubetraadte Steder og Veiene, de hie Pladser og Hu- 

 sene, Gangene i Haverne o. s. v. bedajkkes , dannes vel ligesom hos os af 

 Grassarterj men dette Gra3sta?ppe er bverkeii det livlige lyse Gronsvaer, der 

 om Vaaren bedaakker vore Marker og Enge, eller det guulladne Strnae, der 

 i Hostens Tid giver vore Landskaber et eget Pr»g. Den strasnge alvorlige 

 Characteer, der udmaarker de fleste af Vegetationens Hovedformer i det tro- 



*) 1 et senere Brev, der siden er forelagt Selskabet, beskriver Dr. Lund, efter at have 

 gjort en Eei'se i det Indre, den saakaldte Caninos-Vegetation, 



(8) 



