LXXVI 



Forfatteren har ikke kunnet afgjore, om den forste Straale i do 

 uparrede Fiuner er en tynd Pigstraale, men med Sikkerhed kan han er- 

 klasre den anden Straale for at vasre articuleret, og den tredie for at va3re 

 dcelt, Han liar i den bagerste Rygfinne ikke vasret i Stand til at opdage 

 nogen Straale, men vel saae han at Huden, af livilken denne Finne bestaaer, 

 var tilboielig til at oplose sig i fine Trevler, hvilket sees ogsaa at vasre 

 Tilfasldet ved Fidtfinnen bos nogle Arter af Laxefamilien. 



Den gronlandske Art kommer Paralepis coregonoides Riss. meget 

 nasr, og synes kun at adskille sig ved samme ved en liden Forskjel i Straa- 

 lernes Antal i nogle af Svommefinnerne, og at Oinene tilligemed lste Ryg- 

 finne ligge noget namnere til Spidsen af Hovedet hos de gronlandske In- 

 dividuer, som er© elleve Tommer lange. 



Denue Fiskart er bleven optaget i den gronlandske Fauna uden eget 

 Artsnayn, indtil en fuldstaendigere Sammenligning kan udfdres med bedre 

 Exemplarer af P. coregonoides , end de i Museet for Haanden vasrende. 

 Arten forekommcr baade ved Julianehaab og Frederikshaab. 



At man kun ved na?rmere at eftergrandske Embryets Udvikling, vil 

 va?re istand til at forklare de Afvigelser fra Normaltilstanden , der kunne 

 opkomme i Organismen, og at man allerede derved er komraen til vigtige 

 Oplysninger, om nogle af de mjerkvasrdigste Misfosteres Oprindelse og Be- 

 skaffenbed, er almindeligt vedkjendt. — Ved enhver ny Iagttagelse om de 

 Organer, der bore til Embryets eller Fosterets Liv og om de Forandringer, 

 der foregaae i dem, bor Physiologen derfor forelasgge sig det Spdrgsmaal, 

 om og derved nogen af de kjendte Misfostres Beskaffenhed og Opi*indelse 

 maatte kunne forklares. 



Dette foranledigede Professor og Bidder af Dannebrogen Jacobson 

 til at undersoge om og de ma?rkvasrdige Organer ban bar kaldet Primor- 

 dialnyrerne, bvis nasrmere Undersogelse han forelagde Selskabet i Fjor, 

 kunde fore til nogen nye Oplysning over den vigtige Classe af Misfostere, 

 man kalder Hermapbroditer. 



Efter at have viist , at Hermapbroditisraen er begrundet i Naturen 

 og at den som Normaltilstand hyppig viser sig i Planteriget og i nogle af 

 de lavere Dyreclasser, gaaer han over til Betragtningen deraf i Classen af 

 Hvirveldyrene, hvor den kun forekornmer som en Anomalie, som en Mon- 

 strositet, der kan va?re indskrasnket enten til de ydre eller indre Dele af 

 Generations- Apparatet. 



