LXXXV 



Vandets Sammentrykning til Maal ved de meget store Dybder, hvor Luf- 

 ten sammentrykkes til et saa meget Iidet Rum, at Feil lettere kunde be- 

 gaaes. Ved Forsogene over Vandets Sammentrykning maatte man dog 

 udlamke en Indretning, bvorved Soevandet hindredes fra at snige sig ind 

 mellem Glasrdret og Qviksdlvet; hvilket er let at udfb're, men ikke let ka* 

 gjores tydeligt i en Beskrivelse uden Figur. 



Samme liar ogsaa forelagt Selskabet en Forklaring over Morgen- 

 og Aftenrdden med de dertilborende Himmelfarver; men da ban i det 

 nyeste Bind af Brandes Vorlesungen ilber die Naturlekre , seer at den be- 

 rdmte Leipziger Professor njesten i Alt er faldet paa samme Forklaring, 

 tilbageholdes den lier. 



Philosophish Classe. 



Sporgsmaalet om Forboldet mellem Sjcel og Legem vil ikke kunne 

 fores til noget Resultat, der kunde betragtes som ganske sluttet, uden at 

 Sporgsmaalet om Forboldet mellem Kraft og Materie tillige kommer under 

 Overveielse. Men ialmindeligbed tamkes herved kun paa Forboldet mellem 

 Sindsvirksomhed og Legemsvirksombed, Tanke og Beva?gelse. Prof. Sib- 

 bern bar forelagt Selskabet en Afhandling over Forboldet mellem Sjsel og 

 Legem, betragtet inden denne Gramdse. Han bemjerkede at Sporgsmaalet 

 egentlig angik Forboldet mellem tvende Slags Grundyttringer af det selv- 

 samme Sja?lelige, saasom dette ligesaafuldt er Kilden til Livets Yttringer i 

 Legemet, som til Sindets Virksombed. Han slutter sig beri til Identitets- 

 Iffiren, ifolge hvilken Forboldet fremstilles saaledes^ at en Tanke ikke tages 

 som det, der umiddelbart bevirker den tilsvarende Legemsyttring og om- 

 vendtj men at Sjaelen, naar den sasttes i en saadan Virksombed, at den 

 yttrer sig i en vis Tankes Frembringelse, da med det samme bringes til 

 at virke paa den tilsvarende Maade i det legemlige. Forfatteren knyttede 

 liertil den Mening, at disse to Arter af Virksombeder vel kunde staae i 

 polarisk Modsastningsforbold til binanden. Men uden at bygge berpaa, 

 sdgde ban at vise det ubefdiede i at betragte Hjernen som Organ for Sinds- 

 virksomheden, eller at betragte det som det, bvori eller hvorved Tankerne 

 f rembringes. Han tog derved Hensyn paa Broussais La?re om denne Gjen- 

 stand, og meente at denne bavde forvexlet Betingelse med Aarsag, et uad- 

 skilleligt Medfolgende med et Bevirkende. Hvad Galls Laere angaaer, 

 meente Forfatteren, at det a priori Intet bavde imod sig, at de til de for- 



