CI 



strsebelser var dette dog ikke lykket, indtil den engelske Naturgrandsker 

 Faraday, ved Slutningen af forrige Aar, opfandt det rette Middel hertil. 

 Dette bestaaer deri, at man i Nserheden af en god Leder lader Nord- og 

 Sydmagnetisme enten pludseligt forene sig, eller pludseligt adskilles. Her- 

 ved opstaaer en electrisk Strom, i en Retning , der staaer lodret paa den 

 magnetiske Virkningslinie ; dog er denne Virkning saa svag, at den kun 

 lader sig gjore kjendelig, naar man lader den samtidigt skee paa mange 

 Punkter af en Leder, hvilket allerlettest skeer, naar man om et Stykke 

 Jem, der kan tjene til et saakaldet Anker ved en Magnet, vikler en Me- 

 taltraad ret mange Gange, og setter denne Traads Endepunkter i Forbin- 

 delse med den electromagnetiske Multiplicator. Hver Gang man nu enten 

 anlzegger dette Anker mellem de to Poler af en stierk Magnet, eller og 

 skiller det derfra, angiver Multiplicator en en electrisk Strom, hvis Retning 

 i de to modsatte Tilfaslde ogsaa er modsat. Dette er Grundforsoget, om 

 hvis Forklaring det gjelder. Orsted mener at denne naturligt, og med et 

 Slags Nodvendighed folger af den Grundlov ban liar opstillet for de elec- 

 tromagnetiske Virkninger. Ifolge denne Lov er enbver electrisk Strom 

 omgiven af et magnetisk Kredslob, saaledes at de Planer, bvori disse fore- 

 gaae, staae lodrette paa Axen af den electriske Strom. Naar man altsaa 

 frembringer en electrisk Strom, danner sig, som af sig selv, en Raekke af 

 magnetiske Kredslob; de nye Erfaringer vise os nu omvendt, at man ved 

 at frembringe en Raskke af magnetiske Kredslob, rundt om en Leder, kan 

 tilveiebringe en electrisk Strom parallel med Lederens Axe. Retningen 

 af denne electriske Strom er just den, som man i Medfor beraf maatte 

 erbolde, naar man forudsastter, at de Ankeret gjennemstro'mmende magne- 

 tiske Krasfter tiltraskke de modsatte i den omsnoede Leder, saa at Sydmag- 

 netismen i denne tager samme Retning som Nordmagnetismen i hiint, og 

 omvendt Nordmagnetismen i denne folger Sydmagnetismen i hiint. Sa?r- 

 deles Isererigt er det, at en electrisk Leder, ifolge Amperes Erfaringer, af 

 en parallel med samme gaaende gjennemstrommet Leder forsasttes i en 

 saadan Tilstand, at den viser sig gjennemstrommet i modsat Retning. Dette 

 forstaaes nemlig let, naar man betamker, at det magnetiske Kredslob i en 

 gjennemstrommet Leder ikke virker fordelende , som den saadvanlige Mag- 

 net, men frembringer i nasrliggende Gjenstande samme magnetiske Retning, 

 som den der hersker i den virkende Deel selv. Heraf folger da , at den 

 Leder, som lasgges parallel med den gjennemstrdmmede , erbolder paa den 



