CII 



na?rmeste Side samme tangentiale magnetiske Retning , folgeligen paa sin 

 Loire Side samme Retning som hersker paa venstre af liiin, eller paa" sin 

 nederste Side samme Retning, som hersker paa den overste af liiin , alt 

 efter Stillingen; men i alle Tilfaslde modsatte Omlobsretninger , folgeligen 

 ogsaa modsatte electriske Strdmme. 



Man seer altsaa, at det masrkvzerdige nye Kapitel, hvormed Faraday 

 har beriget Electromagnetismen, paa det skjSnneste sammenknytter sig med 

 den allerede bekjendtc Grundlov. 



Den historishe Classe. 



Etatsraad JVerlanjf, Ridder af Dannebrogcn, liar meddeelt Selska- 

 bet sine Undersogelser over de norske Kongers Salvning og Kroning iMid- 

 delalderen. 



Allerede i den forcbristelige Periode forekomme de forsteElementer 

 til Salvings- og Kroningsinstitutionen. I Norge indfortes den ikke for i 

 Aaret 1164, da Magnus Erlingsen blev kronet, ved bvilken Leiligbed 

 ban tillige udstzedte den maerkelige Haandfa?stning , der gjorde Riget til et 

 Lelin af det norske Erkesasde. Men uagtet der til et saadant Lelinsforbold 

 ljaves Exempler i den ovrige Middelalder, opnnaede, den norske Kirke dog 

 aldrig nogen frie Udovelse af denne Lehnslioihed ; da Ingen af de folgende 

 Konger vilde erkiende Gyldigheden af liiin Haandfsestning. Sverre var den 

 najste Konge, der blev kronet, uden at dog denne Omstamdighed for ovrigt 

 bidrog til at befa?ste ham paa Thronen. Forst, da de norske Borgerkrigc 

 vare endte ved Hertug Skules Dod, modtog Kong Hakon Hakonsen, til 

 virkelig Betryggelse af sin Vserdighed, i Aaret 1247 Kroningen af en pa- 

 velig Legat, Cardinal Wilhelm af Sabina. Denne Konge var den Forstc, 

 som i sit levende Live lod sin til Thronfolger udvalgte Son Magnus krone, 

 tilligemed dennes Gemalinde. Efter Erik Prwstehaders Broder, Hakon 

 Magnussen , vides ingen norsk Konge at va>re bleven kronet, for under 

 den calmarske Union. Uagtet denne Hoitidelighed i intet af de mellem 

 Rigerne oprettede Foreningsakter omtales, som nogen nodvendig Betingelse, 

 blev dog enhver af Unionskongerne kronet ogsaa i Norge; Erik af Pom- 

 mern undtagen. Da efter Christopher af Bayerns Dod, Norge med Hen- 

 syn til Kongevalget deelte sig i to Partier, bleve begge de udvalgte Kon- 

 ger, Christian 1. og Karl Knudsen kronede i Trondhiem. 



