cm 



Til Salving og Kroning var Ingen berettiget uden en retmasssigen 

 valgt og liyldet Konge eller Dronning. Ogsaa ved Kongevalgene fore- 

 komme alt i den asldste Tid visse symboliske Skikke, som tildeels stemme 

 overeens med dem, der senere hen fandt Sted ved Kroningerne. Paa Be- 

 tingelserne for Kongevalg, som overliovedet for Thronfolgen , indeliolder 

 Magnus Lagabceters Lovgivning de forste statsretlige Bestemmelser \ men 

 uden dog at Kroningen her nasvnes anderledes end leilighedsviis. Kun faa 

 norske Dronninger omtales som kronede og blandt dem ingen under Fore- 

 ningen med de to andre Riger; ligesom der heller ikke under Jdenne hele 

 Periode flndes Exempel paa Kroning af en Thronfdlger, i en regierende 

 Konges Levetid. Ordentligviis tilkom Hovedforretningen ved en Kroning, 

 Erkebispen af Nidaros ; men nogen fast Bestenimelse i Henseende til Kro- 

 ningsstedet synes ikke at have vasret truffet. De forste Kroningsfester hold- 

 tes i Bergen ; Hakon Magnussen var den forste Konge , der (1299) kro- 

 nedes i Throndhiem; og blandt de Fo'lgende bleve Chriatugher af Bay em 

 og Christian II. kronede i Opslo. Hoitideligheden fandt almindelig Sted 

 paa en eller anden i den norske Kirke vigtig Festdag, i Overvasrelse af 

 Rigets geistlige og verdslige Magnater, undertiden ogsaa af fornemme Ud- 

 Isendinge. Kroningsceremoniellet var i det Heele indrettet efter den rom- 

 merske Kirkes Ritual. — En noget omstEendeligBeskrivelse haves kun over 

 Kong Hakon Hakonsens og hans Son Mugnuses Kroninger, af forstnajvntes 

 Ilistorieskriver Sturla Thordsen. En vigtig Bestanddeel af hele Akten 

 var Kroningseeden, til hvilken den jeldste Formular haves ixnErik Prceste- 

 haders Kroning. Da Riddervassenet, som politisk Institution, indfortes i 

 Norge under Magnus Lagabceters Regiering, er det sandsynligt, at, efter 

 denne Tid, Ridderslag ere blevne uddeelte, ved enhver saadan Hoitidelig- 

 hed, skiondt Historien kun har opbevaret faa Exempler derpaa. — En karak- 

 teristisk Beskrivelse af et Kroningsgiestebud har Sturla Thordsen efterladt 

 os i Hakon Hakonsens Historie. Det er naturligt at en saadan, halv kir- 

 kelig og halv politisk Institution, maatte have Indflydelse paa Kongens og 

 Undersaatternes indbyrdes Forholdj ligeledes er der Grund til at antage, 

 at der tilkom den kronede Konge visse Rettigheder, som det, for denne 

 Udni£erkelse blev ham til Deel, ei var ham tilladt at udove. — Der haves 

 intet Spor til, at Kroningen haver bevirket nogen Forandring i Kongernes 

 Titulatur; men vel, at enkelte af dem, efter denne Hditidelighed, have an- 

 laget visse Tilnavne. Blandt de norske Regalier na?vnes udtrykkeligen kun 



