gives Sprog aldeles uden Kjon og det er ugrundet i dcnne Omstasndigbed at 

 see et Beviis paa en mindre livlig og poetisk Opfattelse af Naturen, idet en 

 slig Inddeling og Biforestillinger meget vel kunde vaere tilstede uden at 

 faae et sprogligt, Ordets Brug stedse ledsagende Masrke. Hvor nu Glassifica- 

 tionen af Forestillingerne gjorde sig gjeldende, der var del baade det i sig 

 simpleste og fo'rste Trin og lillige det, som historisk Betragtning viser sotn 

 det aeldste, at kun Analogien med den i selve Menneskets Vaesen stediindende 

 Differents , den egentlige Kjonsmodsaetning, betegnedes, og det saaledes , at 

 det Qvindelige masrkedes som Sasreget , det Mandlige, uden Masrke, gjaldt 

 som det Almindelige , med bvilket da det ligeledes ikke masrkede Livlose 

 faldt sammen i Sprogformem Denne Dobbelthed have de semitiske Sprog 

 bevaret; men Professor Madvig godtgjor, at ogsaa i Sprogene af vor Sprog- 

 aet (den indo-europasiske) det Samme engang liar vaeret Tilfasldet, og dette 

 er et Hovedpnnkt i Afhandlingen. Forend ban gik over til udforlig at 

 fremsjette Bevisct berfor, der ligger i Masculin- og Neutrums-Formernes 

 nasre Slasgtskab og tydelig sildigere Adskillelse, og til at betragte Maaden, 

 bvorpaa denne Adskillelse fre/nkom , paapegede ban i Kortbed de Pbajno- 

 mener, der i de nyere europasiske Sprog vise sig som en Tilbagegang fra 

 den udviklede Trebed til en mere indskrasnket Form, enten (som i de ro- 

 manske Sprog) til den oprindelige Dobbelthed, eller (som i 13ansk) til en 

 aiidcn, hvori Kjonsinddelingen forlraenges af Adskillelsen imellem det Le- 

 vende og det Livlose, og udviklede dernasst, bvorledes Inddelingen af Sub- 

 stantiverne traenger sig frem til Indflydelse paa de med dem forbundne Pras- 

 dikatsord , en ganske vilkaarlig og derfor boist vaklende Udbredelse , samt 

 bvorledes den, issex ved Kjonstegnets Anvendelse som Middel til Orddan- 

 nelse, offe modificerer Substantivets egen Form. 



Til Fremkomsten af et Neutrum ved Sondringen af det Livlose fra 

 det levende Masculine var der nogen Anledning i den pronominale Demon- 

 stration > den er maaskee ogsaa der begyndt som en virkelig positiv Dan- 

 nelse af et Neutrum ved forstasrket Demonstration, allsaa ved et Middel, 

 der ikke direct bavde den Betydning at vasre Ma?ike for Substantivets Klasse ; 

 men den Adskillelse af Masculin og Neutrum, der i vor Sprogast viser sig 

 udenior Pronomina, er dog kun i enkelte Grene (bverken i Sanskrit, Grsssk 

 eller Latin) betegnet ved det pronominale Neutrumsmasrke (T eller D-Ly- 

 den). Prof. Madvig udhaevede derimod forst, bvorledes Adskillelsen af det 

 Levende og del Livlose i bine Sprog aldeles med Udelukkelse af deu 



