CHI 



Den mathematiske Classe. 



Professor Olufsen liar forelagt Selskabet en Underso'gelse over Maa- 

 nens Parallaxe. 



Iblandt de Sto'rrelser, der ved ethvert Arbeide over Maanetbeorien 

 maae antages soin givne, er Parallaxens Constante, ellcr livad der er lige- 

 bet} r dende termed, Middel-Afstanden fra Jorden af sasrdeles Vigtigbed ; thi 

 uden denne vilde selv den iovrigt rigtigste Theorie kun angive Forboldet 

 imellem Maanens Afstande fra Jorden til forskjellige Tider, iniedens at den 

 absolute Storrelse af disse nodvendigen maatte forblive ubestemt. Soni be- 

 kjendt gives der tvcnde Maader paa bvilke denne Constante kan findes, 

 idet man enten, efter Laplaccs Exempel, kan bestemme Maanes Distance af 

 den Y r irkning, som Jordens tiltiajkkende Kraft, hvilken er bekjeudt af Pen- 

 delobservationer, bar paa dette Himmellegemes Beva?gelse, eller ogsaa be- 

 stemme Distancen ved Hjaslp af samtidige Observationer af Maanen, som 

 anstilles paa meget langt ira binanden liggende Punkter paa Jordens Over- 

 ilade. Den foisfe af disse Metboder vilde, uagtet den er mindre directe, 

 maaskce forfjene Fortrinet, isser med IJens)'n til den No'iagtigbed, bvormed 

 Fendelobservatiouer nu anstilles, men den frernbyder dog den Betajnkelig- 

 bed, at Maanens Masse maa antages som bekjendt, efterdi dette Himmelle- 

 gemes Bevsegelse ikke alene besteinmes ved Jordens Tiltraskning, men ved 

 Jordens og Maanens gjcnsidige Paavirkning, og et Element altsaa forudssttes, 

 om bvilket fremtidige Oplysninger endnu vilde vaere velkomne. Den an- 

 den Metbode tr ikke underkastet denne Indvending, og dens Anvendelse 

 bar kun de Vanskeligbeder at overviude, som Indretningen og Samvirk- 

 ningen af tvende fra binanden fjerne Observatorier nodvendig niedfdre. 

 men da man bidtil kun cr i Besiddelse af en eneste til dette Oiemed brug- 

 bar Raekke af Observationer, netnlig af den, der i Midten af det forrige 

 Aarbundrede erboldtes ved Lacailles Opbold paa det gode Ilaabs Forbjerg^ 

 saa er man ved at soge Constanten paa denne Maade, idet inindste nu for 

 Tiden , indskraniket til Benyttelsen af visse bestemte Data, bvis ^Elde kan 

 vcekke Tvivl om Resultatets Noiagtigbed. Begge Fremgangsmaader er i den 

 senere Tid bragte i Anvendelse, biin af Burcbbardt og Damoiseau, denne af 

 Burg, men Sammenligningen af Resultaternc viser en ikke ubetydelig Afvi- 

 gelse, og man ledes altsaa berved til Formodningen om en Feil i den an- 



