LXLV 



Etatsraad W erlauff , Ridder og Danuebrogsraand, forelagde Selska- 

 bet nogle Bidrag til den nordiske Ravhandels Historic 



Dct bar vasret naesten almindelig antaget, at det var den preussiske 

 Kyst, hvorfra de Gamle, alt i den f jerneste Oldtid , bentede deres Rav. 

 Men, da rnange Vanskcligheder paa hiin Tid maae have vasret forbundne 

 med en Fart fra Middelbavet, gjennem det atlantiske Hav og Nordsoen til 

 Ostersoen, og da intet Sted bos Oldtidens Forfattere afgiver sikkert Vid- 

 nesbyrd om en saadan Fart, bar Forf. troet det va?rd en nasrmere Under- 

 sdgelse, om ikke Vestkysten af Jylland, Hertugdommene og Tydskland lige 

 til Sehelde, med tilhorende Oer, snarere kunde bave vasret det Land, hvor- 

 fra phoniciske og massiliske Handlende forskaiFede sig bint, i den gamle 

 Verden saa meget brugte og skattede Naturprodukt, Flere Grunde synes 

 at tale derfor. Saa langt man kan gaae tilbage i Tiden , frembyder biin 

 Kyststraekning, der desuden vides fordum at have bavt storre Omfang end 

 i den nyere Tid, Rav i en saadan Overflodighed og af en saadan Godhed, 

 at det endnu kan siges at udgjore en ikke ubetydelig Handelsgjenstand. I 

 den seuere Tid er man desuden bleven opma;rksom paa adskillige, af Grav- 

 boie og Tdrvemoser, isser i Danmark og Skaane opgravede Perler, Amuleter 

 m« m. af dette Material. Vel omtales Rav, Ravfangst og Prydelser af Rav 

 ikke udtrykkeligen i noget af den nordiske Litteraturs aeldste Mindesmasrker, 

 hverken i de reent digteriske eller i Saadanne, som bave en noget bistorisk 

 Farve ; men paa Grund af de anforte Kjendsgjeruinger lader det sig dog 

 ikke omtvivle, at vore Forfasdre, alt dybt inde i Hedenold , maa have 

 kiendt og benyttet det, for bine Egne eiendornmelige Naturprodukt. Sand- 

 synligen forekommer det derfor i vore ajldste Kilder under Benaevnelsen 

 Gler (glesum, (JlasJ og Rafr, Rav, (beslasgtet med lat. rapere, tydsk raf- 

 fen, dansk rappe). Ogsaa kunde det formodes, i visse Mytber og Digt- 

 ningen enlen at ligge skiult under billedlige Udtryk eller vaere forvexlet 

 med Naturgienstasnder, der i en eller anden Henseende kunde have nogen 

 Lighed med det, & Ex. jEdelstene (gimsteinar), og Guld, af bvilket sidste, 

 det i gamle islandske Skrifter omtalte lyse Guld (lysigull) maaskee kan 

 have betydet Rav, Denne Forklaring anvendes paa et Sted i det eddiske 

 Digt JEgisdrekka og paa Mytben om Freyas Taarer. Derimod kan det, 

 saavel i islandske som i danske Sagn forekommende Fabelland Glcesisvoll 

 (skinnende Mark) ikke forstaaes om nogen Ravkyst. Dets constante Belig- 

 genhed var altid i den nordobtlige Deel af den de gamle bekjendte Verden, 



