LXLVI 



osten fcr Biarmeland , bvor Ravet ikke forekommer. Snarere viser Sagnet 

 hen til de , ved Solens lange Ophold over Horizonten paa visse Tider 

 og ved Nord/y&cne sig udmserkende nordiske Egne. Sidstnasvnte Phas- 

 nomen gienkiendes i enkelte eddiske Myther} om Valkyrierne der reed 

 i Luften paa skinnende Heste med straalende Spyd, om den skionne Jette- 

 qvinde Gerdur i Utgard, livrs Haender og Haar gave Gienskin og hvis Bolig 

 var onigivct med brasndende Luer, og maaskee i Acre lignende. Men enty- 

 deligere Skildring af Nordlysets forskiellige Phasnomener frembyde dog de 

 islandske Digtninger om Kong Gudmunds Rige paa Glaesisvoll, og Saxes Be- 

 retning om Torkil Adelfars Tog til Kong Gerutb, livis faelleds historiske 

 Grundvold udenTviv! maa soges i Erindringer om Nordboernes aaldste Han- 

 delsreiser til det hvide Hav og til Biarmeland. Enkelte her forekommende 

 Traek Lave megen Ligbed med Beskrivelsen bos Middelalderens Annalister 

 om Krigsbasre, Drager, gloende Telle m. m. i Luften. der almindeligen for- 

 klares om Nordlyset og dcts Phaenomener. 



Antages nu den Mening, at biin vestlige Ravkyst egentlig var den 

 som Phonicier og Massilier i den fierne Oldtid have besogt, saa mode langt 

 fasrre Vanskeligheder ved Forklaringen af de hidhorende Steder bos de Gamle, 

 end naar disse Steder skulde henfores til den ostersoiske Kyst. Herodot er 

 den asldste Forfatter som omtaler Bavhandelen, og det i Forbindelse med 

 Tinbandelen paa be kassiteridiske Oer. Ved bans Eridanus kan man tasnke 

 sig enten een af de storre Floder som falde ud i Nordsoen eller et Sund mel- 

 lem to af de hervasrende Oer; Navnets Etymologie soges i et undergaaet 

 Stammesprog, bvor Don haver betydet Vand. Det meest klassiske Datum til Rav- 

 bandelens liistorie skyldes derimod Pytheas fra Massilia, der onitrent paa 

 Alexander den Stores Tid besogte de nordiske Lande. V©d den af ham om- 

 talte Kyst Mentonomon forstaaes Vestkysten fra Skagen af, ved Oen Aba- 

 lus ("Baltia, Basilia) bvor Ravet opkastedes, en Oe i Vesterhavet. Begge 

 Bensevnelser forklares af det gamle frisiske eller nedersaxiske Sprog, og sam- 

 menlignes med lignende Stednavne i disse Egne, endnu fra den nyere Tid. 

 Mentonomon kan antages at have vaeret det Sarnme som de nordiske Kils 

 ders - Reidgotland. Guttonerne, som Pytheas ladei" beboe denne Kyst, gien- 

 kiendes i de asldste Beloere af Halvo'ens nordlige Deel, Jyderne, ligesom 

 Teutontrne i de sydligcre Saxer. Foruden Bavkysten bar Pytheas allerforst 

 omtalt, saavel Thule, et Land af en uvis nordlig Beliggenbed , som et an- 

 det Land, bvilket ban tillasgger et Slags Kultur; ved dette skal udeu Tvivl, 



