LIH 



mer lange i Braendeviin opbevarede Individuum, hvis uparrede Finner have 

 folgende Antal af Straaler: lste Rygfinne 12 tynde boielige Pigstraaler; 

 2den Rygfinne 24 enkelte, for det meste articulerede, Straaler; Gadborfinnen 

 25 Straaler af samme Slags. Dette store Antal af Straaler er ligeledes 

 fremmed for Coitus, og endnu mere for Aspidophorus. 



De nordlige Have imellem Asien og Amerika paa den ene, og Eu- 

 ropa og Amerika paa den anden Side frembringe den Ulkegruppen ander- 

 ordnede Sla?gtsform Aspidophorus Lacep : eller Agonus Bl., af hvilken Cu- 

 vier opstiller i sin histoire de poissons 4de Deel ni Arter. Der forekom- 

 mer i denne Sla?gts geographiske Fordeling, saaledes som den liidindtil efter 

 Forfatterne er antaget i Systemet, en paafaldende Anomalie. Den eneste 

 europaeiske Art forekommer fra den Biscaiske Bugt til det nordlige Island 

 sex Arter udbrede sig fra de nordlige japanske Oer til Kamschatka , tvende 

 derimod, Aspid. decagonue og monopterygius, skulde findes i det tropiske 

 Hav i Indien. For to Aar siden erboldt Forfatteren af Kjobmand Monrad, 

 sorn vendte tilbage frs Julianehaab, en der fanget Aspidophorus, som ban 

 godtgjorde at va?re Blocks A. decagonus. Exemplaret er kun torret, dog 

 er Overeenstemmelsen med BlocksFigur altfor stor til ikke strax at kjen- 

 des. Hvorvidt Fabricius bar baft denne Fisk for Oine, da ban angaV 

 Cottus (Aspid.) cataphractus som en gronlandsk Art, kan endnu ikke be- 

 stemmes, imidlertid er saa meget klart, at de faa Ord som ban fojer til de 

 af Systemet udskrevne Artskjendetegn, vise hen paa en anden Art, end den 

 af hvilken Navnet er laant. Ogsaa af Aspid. monopterygius besad Forfat- 

 teren siden to Aar Here tdrrede Exemplarer, hvilke vare bam givne, som 

 Jijembragte fra Gronlaud, men saa sta?rkt virkede Blocks udtrykkelige Ord, 

 som ikke blot anfore Ha vet ved Tranqvebar, som denne Arts Opboldsted, 

 og Konig, som dens forste Opdager, men eudog beraabe sig paa denne ved 

 Angivelsen af Fiskens Nasring, at denne nye maukvasrdige Localitet ble.v 

 tilbageviist, indtil Dr. Pingil i Efteraaret 1829 bjembragte et Exemplar, 

 som blev fanget under bans Opbold vedFrederiks-haab, og af bam selv ned- 

 lagt i Braendeviin. Siden bar Museet erboldt et andet Exemplar fra Gron- 

 land opbevaret paa samme Maade. Individuerne derfra stemme ganske 

 overeens med Blocks Beskrivelse og Tegning, med Undtagelse af Straalerne 

 i Halefmnen, som efter biin skal va?re 6, medens de paa Museets Exemplar 

 ere 11. Ved disse bekrasftede Kjendsgjerninger er saaledes den Modsigelse 

 brevet, som fandt Sted imellem de ovrige Arters og disse tvendes geogra- 



