LIV 



2>liiske Fordeling, og Slasgten udviser sig nu som en i alle sine Led nordlig 

 Form. Det er usandsynligt at disse to Arter skulde findes baade i 

 det gronlandske og det tranqvebarske Hav med Overspringen af alle mel- 

 lemliggende Zoner, og at vor Samling skulde besidde fern Individuer af 

 Aspidoph. monopierygius fra forste Sted, medens Museet i Paris, som efter 

 Cuviers Udsigende har erholdt saa mange og saa store Sendinger fra Ostin- 

 dien, aldrig skulde have faaet et eneste Exemplar derfra. Blocks sasdvan- 

 lige Letsindiglied i at angive en Fiskarts Findested er ogsaa kiendelig her. 

 Han erlioldt sine gronlandske og tranqvebarske Naturalier over Kjobenhavn. 

 Formodentlig er Forvexlingen skeet i en af Fiske fra begge modsatte Cli- 

 mater bestaaende Sending. 



Endvidere oplyste Forfatteren, at Perca norvegica (Selastes norve- 

 gicus) Faun. gr. No. 121 er ganske liig med Individuer fra Norge, men at 

 Gaslerosteus aculeatus I. c. Nr. 122 er forskjellig fra vore dauske Arter. 

 Det sidste gjelder og om Blennius gunellus F. gr. No. 108, der er meget 

 forskjellig fra den, hvis Navn den banrer. Den trasffes i uforandret Ud- 

 seende fra Julianehaab til Umenak, og udmasrker sig iblandt andet ved sin 

 igjennem flere Aldre constante Farvetegning fra den europasiske. Forfatteren 

 har givet den Navn af G. Gronlandicus. 



Iblandt de Fiskearter, som erholdt en noiagtigere Bestemmelse i disse 

 Bidrag, end hidindtil var skeet, er Ophidium viride , hvilken Fabricius 

 forst, skjondt ufuldstjendigt og kun efter et eneste, to Tommer langt Indi* 

 viduum, har beskrevet, hvorfor ogsaa dens systetnatiske Plads aldeles ikke 

 har va)ret at bestemme. Den nye udforlige Beskrivelse grunder sig paa 

 en Svite af fem Individuer, fra to til syv Tommer lange, hvilke Candidat 

 Vahl har indsendt fra Julianehaab. Forfatteren har derved seet sig i Stand 

 til ikke alene at forfolge Artens Forandringer igjennem dens Va?xt, men 

 ogsaa at gjennemgaae meget af dens Anatomie, og at forfasidige dens Skelet. 

 Resultaterne af Undersogelserne blive, at den paa ingen Maade kan forenes 

 med Aalegruppen, fra hvilken den bortfjerner sig i mange Ilenseender, og 

 isa?r ved Dannelsen af dens Kjaevebeen, ved Gjajllelaaget, som er af normal 

 Form og St&'rrelse, ved Straalerne i Gjasllemembranen , som ere korte, og 

 ved Beliggenheden af Gjaslleaabningeme foran og over Brystfinnerne. Deri- 

 mod er den meget besla?gtet med Ophidium. Kjasvebenene ere hos begge 

 ligedannede. Den har samme Tandform som Ophidium barbaium og Vas- 

 salli med Hensyn paa Stedet, og Tamderne selv frembyde kun ubetydelig 



