LVI 



vex J it) med Svovlbrint giver den et guult Bundfald, som snart bliver sort, 

 og da ligeledes er exploderende ; e) salpetersyret Solvilte sat til Oplosnin- 

 gen , ndfajlder strax en Deel af Chloret, men en anden Deel udskilles ikke, 

 forend Oplosningen liar vreret ophedet , og derved liar udsat PJatin ; /) 

 Oplosningen giver ikke Bundfald, hverken med Chlorkalium, eller med 

 Chlor ammonium; g) den giver en chemisk Forening med Chlorkalium, som 

 anskyder i meget regelma?sige gule Krystaller. 



Professor Forchhammer forelagde Selskabet en Af handling, hvori ban 

 beviste, at de fieste Leerarter ved Hjelp af Svovlbrint - kunne adskilles i 

 to meclianisk blandede Stoffer , bvoraf det ene er et metallisk Silicat, som 

 fuldkomment decomponeres ved Svovlbrint , og bvis basiske Bestanddele 

 siden kunne oploses i Saltsyre , medens Kiselsyren kan uddrages ved kul- 

 snurt Natrum. Han viste, at ogsaa en stor Mamgde andre metalliske Sili- 

 cater blive decomponerede ved Svovlbrintet og at Porcelainjorden fra Born- 

 holm indeholder et Ceriurnsilicat. 



Etatsraad og Professor Orsted bar meddeelt Selskabet et nyt elec- 

 tromagnetisk Forsng, som han troer uforenelig med Amperes Theorie. Det 

 er en gammel Erfaring i Videnskabens Historie, at modsattc Theorier over 

 en Naturvirkning la?nge kunne vedligeholde sig imod hinanden, uagtet der 

 vel findes Grunde, der burde bestemme Meningerne. I et saadant Tilfrelde 

 maa man soge at udfinde et Experiment, der aldeles ikke kan forklares paa 

 to Maader. Standsede man for paa en Korsvei, hvor man var usikker 

 hvilken Retning man videre skulde tage, saa viser et saadant Experimenium 

 cruris, som Baco kaldte det, den rette Vei. Paa et saadant Punkt kunde 

 man omtrent antage, at Striden stod mellem den Forklaring Ampere havde 

 givet over de electromagnetiske Virkninger , og den , Opfinderen bar givet. 

 Vel bar Amperes Theorie ikke beholdt mange Forsvarere uden for Frank- 

 "g > °g s elv der ere Meningerne deelte; men den Mangfoldighed af ma- 

 themathiske Udviklinger, der gior det vanskeligt at overskue denne Theo- 

 rie, bar ogsaa hindret mange Physikere i at bestemme dem for en Mening. 

 Som bekjendt antager Ampere, at Magnetismen ikke bestaaer i andet end 

 en Samling af smaa electriske Stromme, der gjore Kredsldb oinkring Grund- 

 delene, i PJaner, der ere paralelle og gjore en meget liden Vinkel med 

 Maguetaxen. Den Klygt, hvormed den sindrige franske Mathematiker bar 

 vidst efterhaanden at omdanne og udvikle sin Theorie, saalcdes , at den 

 lader sig forene med en Mangfoldighed af stridige Kjendsgjerninger er ma?rk- 



