LIX 



et storre Antal af Hindringer, saa udgiver det ikke saamange Varmestraaler 

 som for, og siges at binde Varme. Endeligen viste han, at man, dersom 

 man nodtes til at antage Lys og Varme som Svingninger i ^Etheren, ikke 

 kunde undgaae ogsaa at betragte Electriciteten og Magnetismen som Sving- 

 ninger j men at Forskjellen mellem de electriske Virkninger og de magne- 

 tiske, ikke kunde ligge i Svingningshastighederne alene, men at en va?- 

 sentlig Forskjel maatte ligge i Svingningmaaden. Paa Nodvendigheden af 

 at antage indvortes Bev»gelser, som ledsagende de chemiske Virkninger, liar 

 han allerede for gjort opmserksom. Iovrigt vilde han ikke have det anseet 

 som aldeles afgjort , at Lyset bestaaer i iEtherens Svingninger J men vilde 

 her' kun under Forudsastning, at denne Mening, der i de nyere Tider har 

 vundet saa meget i Sandsynlighed , vise at den indbyrdes Sammenhamg mel- 

 lem Electricitet, Galvanismus og Magnetismus maa forestries ligesaa uaf- 

 brudt, som i den Theorie der gik ud fra de electriske Krasfter, en Sand- 

 hed , hvorpaa han , under en anden Form , allerede havde gjort opmasrksom 

 i sine Ansichten der chemischen Naturgesetze, 1812. 



Den historiske Classe. 



Hs. Hr. Biskop P. E Miiller^ Ridder af Dannebrogen og Danne- 

 brogsmand> forelagde Selskabet Slutningen af sin Undersogelse over Saxo, 

 hvilken angik dennes Histories fjortende , femtende og sextende Bog. Ved 

 Erik Emuns og Erik Lams Regjeringer bleve Saxos Efterretninger isa;r 

 sammenlignede med Knytlingasagas, Spend Aagesens og den Roskildske Krd- 

 nikes. I Henseende til de folgende Borgerkrige viste Forfatteren Saxos , 

 JSoiagtighed og Upartiskhed ved Sammenligning med Knytlingasagas , Hel- 

 molds og Annalisternes Beretninger. Han sogte at oplyse de enkelte Om- 

 stamdigheder ved Kongemordet i Roskilde, og forsvarede Saxos Fremstil- 

 ling af Spend Grathes Characteer. Angaaende Valdemar den Forstes Regje- 

 ring udviklede han Saxos Noiagtighed med Hensyn til den Tidsorden, hvori 

 han havde fortalt Begivenhederne, og beviste, at Snorre , Knytlingasaga og 

 Annalerne feile, hvor de i Tidsbestemmelsen afvige fra Saxo. I Sa?rdeles- 

 hed godtgjorde han, at Rygens Erobring maatte vasre skeet 1168, Pririds 

 Knuds Kroning 1169. Tilsidst forklarede han Saxos Fremstilling af de 

 norske Begivenheder , samt af Valdemars Forhold til Keiser Frederik den 



