CXXIII 



Saavidt ere Forsogene kun en Gjentagelse af Berzelius's. Men det 

 syntes vaerdt at undersoge iirorvidt Syrens Virkniug paa Metallet maaskee 

 kunde frembringe en egen elektrisk Strom. Han forbandt derfor Vaed- 

 8keme med en Bdile af eet eneste Metal, undertiden med Zink, undertiden 

 nied Kobber. Ogsaa her gik den elektriske Strom fra den iltende Syre til 

 Metallet, og ikke omvendt, som man havde maattet vente, naar man antog 

 at Iltningen var Aaisagen til den elektriske Strom. Den chemiske Virk- 

 ning, som ene kunde masrkes ved Jodpapiir, var her ineget svag, men an- 

 tydede samme Retning af den elektriske Strom som Multiplicator. 



For at gjore Forsogene hurtigere, og derved faae Leilighed til at 

 give dem litre At vexlinger, foretoges P'orsog med enkelte Kjajder. Man 

 forbandt da hver af Mnltiplicatortraadene mod een af de Melalstrimler, som 

 skulde anvendes, og dyppede hver af disse Strimler i een af de to Vasdsker 

 som det bdjede Ror iudeholdt. Ogsaa her gik Strommen fra den iltende 

 Vaedske til Metallet, naar den ene Strimmel dyppedes i Salpetersyren, den 

 anden i Salpeteroplosningen; og dette skeete saavel naar den som bragtes i 

 Syren var Kobber og den i Oplosningen Zink, eller omvendt, eller naar 

 begge vare Kobber, eller Zink eller Platin. Samme Udfald erholdt.es med 

 to tykke Jerntraade. Det gjorde heller ingen Forandring i dette Udfald, 

 naar man istedet for Salpeteroplosningen satte en anden Saltoplosning, f. Ex. 

 af Chlornatrium eller Svovelsurt Natron. Kongevand, Chlorvand, Chlor- 

 *yre satte istedetfor .Salpetersyren, gjorde heller ingen Forandring i Ud- 

 faldet. De samme Forsdg gjentoges ogsaa med lortj'ndet Svovlsyre og 

 med Chlorbrintesyre istedetfor Salpetersyren, og i det Ilele med samme 

 Udfald ; meii_ Vii kningerne ere her langt svagere og frembyde Acre For- 

 viklinger. 



Dr. Pingel bar forelagt Selskabet en Afhandling over den, af Por- 

 phyrgange gjennembrudte., rode Sandsteen i det sydlige Gronland. Denne 

 Formation udbreder sig i det Indre af lgalikko , Tunnudliarbik og lker- 

 fioak, tre betydelige Fjorde i Julianehaabs District; men den naaer ingen- 

 steds ud til Sokysten. Hvorvidt den strajkker sig ind i Landet, er endnu 

 ubekjendt; i ethvert Tilfaslde forsvinder den her under den saakaldte Iis- 

 blink, der med sine uhyre Sne- og Iis-Masser bedaskker det Indre af Lan- 

 det. Forfatteren bar i Sommeren 1828 undersogt den sydligste Deel af 

 denne markelige Daurielse; de ileste af bans Iagttagelser ere gjorte i 

 lgalikko. 



(16") 



