12 



kalklioldig-e Hulevand forklarer ogsaa hvorfor den dyriske Snbstants som ellers 

 naar den forsvinder efterlader en poros Knoglcmasse, her cr fortraengt af 

 Kalkspath, der har sil.-l.-iTl Knoglerne en bedre Vedligeholdelsc end man ellers 

 pleier at iagttage. Tilsidst si titter Dr. Lund afHulens Beliggenhed i Xaerhcden 

 af den nu udtorrede Indsoe og den overvaettes store Maengde af fossile Paca 

 Knogler, at dette Dyr ligesom den nulevende Art har fort en amphibisk 

 Lcvemaade. 



Professor Eschricht bar, ved at erbolde en Maengde saerdeles friske 

 og velbevaredc Exemplarcr af Clione borealis, faaet Leiligbed til at undersoge 

 dens indre Bygning. De nye Forbold, han har fundet eller de hidtil tvivlsomme 

 ban har oplyst, ere isaer folgende: 



1) Det af Cuvier angivne Karncet paa Finnerne er (som Flere 

 allercde have formodet) et Nast af Muskelfibre. De Ugge paa hver Flade af 

 Finnerne i et dobbelt Lag, hvert Lag bestaaendc af naestcn parallcle Fibre, 

 men de to Lag paa hver Flade krydsende sig skraat , hvorved de tage sig nd 

 som et Gittervaerk af skiaeve Rhomboider. 



2) Finnerne ere forenede ved en smallere Middcldeel , der gaaer 

 tvers igiennem Dyrets Halvdeel, og hele Svommcredshabet, hvoraf Finnerne 

 kun udgiore de to store udstaaende Sidcdcle, har Lighed med en Kajakaare. 



3) Clione har to meg et fuldkomment nddannede fiine$ men disse sidde 

 ikke, som Flere have angivet, for paa Hovedet, men i JSakken, eller i Tver- 

 furen mellem Hovedet og Bagkroppen. 



3) De 8 saakaldte Tentakler paa Hovedet ere, i Henseende til deres 

 almindelige Forhold, overmaade rigtigen beskreven af Pallas ogFabriciiis, men 

 ikke af Cuvier. Knn de to af dem (som Cuvier ikkc omtaler)ere virkclige Fble- 

 Aorn, og disse kunne kraenges ind, saa at de udvendigen heclt forsvinde, paa 

 samme Maadc, som SnegJenes Folehorn i Almindelighcd. Det er ndentvivl 

 dis#e to Folehorn, der ikke fuldkomment indkrsengede, men staacnde frem som 

 to smaae runde Forhoininger, ere blevne holdtc for Oine, f. Ex. af Blainville. 

 De 6 storre Tentakler kalder Forfatteren, paa Grund af deres PI ads og Form, 

 Hovedkeglerne. Disse kunne ikke kraenges ind, men kun traekkes noget sam- 

 men, og skiulcs ved en dobbelt Hudfold ( Prasputium, Pallas), der kan slaacs 

 . over dem, og, naar dette skeer, faaer Hovedet den tvekuglcde Form. Disse 

 Hovedkeglcr have en staerk rod Farvc, og skiulte under Praeputinm gave de 



