8 



Det er af dette Leerlag at man udvaskcr Guldet og Diamanten. — I noglc 

 Egne faaer dennc Dannclsc en Modification derved , at Qvartsens Brudstykker 

 ere storkantede*, og samlede i regelmaessige Lag- af ^ til I J Fods Mjegtighed 

 bvis Udstraekning ofte er betydelig, og som Jig-g-e i forskjellig Dybde, ofte naae de 

 Overfladen og" dannc da de ejcndommelige Gruuscampos, som ere ubrugbare for 

 Agerdyrkeren , men bcklsedte med en egcn Vegetation. Dcnne locale Modifi- 

 cation af Leerlagct synes at skylde sit Material til en med talrige Gangc og 

 lndlag- af Ovarts udmaerket tildecls destrueret Talkskiverdannclsc. Ogsaa i 

 disse Ovartslag (indcs, skjondt sparsomt, Brudstykker af andre Bjergarter, isapr 

 af Jernsteen. 



Men den meest afvigende Form, under bvilken disse yngste Danncl- 

 ser fremtranle, er den, som er bekjcndt i Landet under Navnet Tapanhoa- 

 canga (Ncgerhoved) eller slet ben Canc/a kaldet. Som Lavastromme seer 

 man denne Masse udgydt over Sletter, Dale og- Bakker, ja selv over de 

 hoieste Bjergrygge$ den forekommer byppigst i de Egne, bvor Jernsteen- 

 bjergene af Urdannelsen fremtraede, og bestaaer i et Jcrnconglomerat sam- 

 mcnsat af Ovarts og- af andre af Egnens Bjergarter fornemmelig- af Jernsteen- 

 dannelsc, som Jernglands, magnetisk Jernsteen o. s. v., forbundct ved et fast 

 Bindemiddcl af gun! , rod eller sort Farve; undcrtidcn forsvinde Brudstyk- 

 kerne og Bindemiddelet blivcr alcnc tilbage, I denne Dannclsc forekommer 

 ogsaa Guld. 



Alle disse tre Modificationer af en og- samme Formation forckomme 

 som Udfyldning-smasse i Hulerne, og- danne Lejcstedet for de fossile Knogler. 

 Deres Hyppigbed i Hulerne staaer i Forbold til deres Hyppig-bcd uden for 

 samme, saa at den rode Leerjord med eller uden Rullestcne er den saedvan- 

 lig-e Udfyldning. 



Imidlcrtid have disse Dannelscr erboldt under de saeregne Localforbold, 

 hvori de befinde sig, nog-lc Forandringer, som ikke bemaerkes ved dern uden- 

 for Hulerne. De ere ncmlig blevne rneer eller mindre gjennemtraengte af 

 Kalk, bvilken ofte binder Lerets lose Dele til en fast sammenhaengende 

 Masse. De indebolde langt talrigere Brudstykker af Kalksteen og* endelig 

 ere de gjennemtraengte af en stor Maengdc Salpeter, bvis Oprindelse Forfat- 

 teren soger at oplyse. Som oftest er Jordlaget bedaekket med en Skorpe af 

 Stalagmit, bvorom i Forfatterens Afhandling om Macqvine Hulen findes vidt- 



