27 



racterer, sammcnsatte af forshjellige enhelte Runebogstavcr isteden for licle 

 Ord eller Navne o. s. v. Iiavdc Forfatteren foresat sig' at hnytte dens specielle 

 Forhlaring- til en almindelig Undersogelse over Nordens teldste Runer, isaer 

 dem, soin allerede var J Ring- i dets Hedenold. En saadan Undersogelse ag*- 

 tede Shule Tliorlacius, efter Nyerups Vidnesbyrd, allerede for fulde 30 Aar 

 siden, at foredrag*e Selsbabct, men dette lians Foretagende bragtes ihhe til 

 Udforelse, og' det er ihhe bel;jendt at nogct saadant Udhast cndnn haves 

 fra bans Jlaand. Dette Tab maa vistnoh behlages, men paa den anden Side 

 cr det sihhcrlig* tildccls siden blevet erstatlet ved dc laerde og' ypperlige Shrif- 

 ter over Runerne i Almindelig'hed, som vi siden have faaet af fVilhelm Grimm 

 (1821 og* 1828), Rrynjulfsen (1823) og* Liljegren (1832 og* 1833) foruden 

 adshillige vigtig-e Monographier m. m. af dansbe, norshe og' svcnshe For- 

 fattere. Alligevcl forchomrner det Prof. Magnusen at dcr netop fra det 

 her sidstnoevnte Aar af saa mange og* maerhclige Opdag*elser vare gjorte 

 i Faget, at en ny Udsigt derover som baner Vcicn for forshjellige, forhen 

 neppe tilstraehhelig' udvihlcde Anshuelser, ikke (ved Siden af de nysnaevnte og* 

 Acre Runegrandsberes Shrifter) vilde vaere overflodig* for vor Saint id. og" hel- 

 ler ihhe uhjaerhommen for de videnshabelig* dannede Laesere, som interessere 

 sig' for Runamoindshriften, men som ellers ihhe, eftcr dercs Studiers Retning* 

 og* Beshaffcnhcd, have luinnet g'jore sig' noje behjendte med de mange seldre 

 til Rnneliteratiircn hOrendc Vaerhcr. Overhoved maa det vel antages for af- 

 gjort, at det neppe ban vaere ligegyldigt for Videnshabsmanden at vide, hvor- 

 laenge bans eget Folk bar hunnct Jaese eller shrive, og' om det i de aeldste 

 Tidcr bar befjent sig* af andre Shriftarter eller Shrivemaader end de nn bru- 

 g*elige og* almindelig' behjendte. Professor Finn Magnusen bar derfor forcta- 

 get sig* en saadan Unders6g*clse, og' var allerede fserdig* med adshillige dertil 

 hiirende Forarbeider, — men ban troer dog" nu at Hoved-Afbandling-ens Fuld- 

 forclse maa udsaettes indtil bans Kundshab ban blive beriget med Resnltaterne 

 af deBrittisb-IndisbeLaerdes isserPrinsep's hoist sindrige og' fortjenstlig-e Opdag-el- 

 ser i den indish-bahtrishe Palaeographie, hvorved de hidindtil aldcles uforstaaelig*e 

 lndsbrifter i de bcriimte Tcmpelhuler, samt paa Mindestotter, Mynter o. s. v. 

 nu ere blevne og* efterhaanden blive oplyste eller forblarede. Forlaeng-st havde 

 disse Indshrifters aeldre Afbildning*er vabt Finn Magnusens Opmaerhsomhed 

 da mange af deres Charabterer fuldbommen lig*ne nordisbe Runer, men da 



