iH 



en vidtloftig Beskrivelse. Her maa isser omtales de uventede Resultater an- 

 gaaendc de allerede af Here Anatomer vidtloftigen beskrevne Pulsaarefletninger, 

 der tildeels fylde Brysthulen bagtil, og staae i Forbindelse med lignende Flet- 

 ninger i Rygradshulen. Disse Pulsaarefletninger ere virkelige Retia mirabilia, 

 eller Fletninger der ikke alene dannes ved Pulsaarernes Forgrening (isaer Art. 

 intercostalis suprema), men atter forene sig til nye Pulsaarestammer. De 

 Stammer, hvortil de atter forenes, have hidtil ikke varet sete. Det er to 

 Arterier, der forlobe langs med Rygmarven, blive stedse tvkkere ad Hovedct 

 til, og traede omsider ind igjennem Nakkebenets store Aabning for at forgrene 

 sig til Hjernen. Naermest bor de vel ssettes i Analogie med Arterice spinales. 

 Den almindelige Regel, at Blodet maa fores til Hjernen ad meer eller min- 

 dre betydelige Omveie, gjelder altsaa hos Delphinerne (Getaceerne) i hoieste 

 Grad, og den kunde ikke let bringes i Udforelse hos disse Dvr paa anden 

 Maade, paa Grund af den overordenlig korte Hals og den betydelige Blodmasse 

 som den store Hjerne behovede. Art. Carotis interna er hos Marsvinene et 

 hoist ubetydeligt Kar. Foruden disse Pulsaarenet er en stor Deel andre fundne 

 paa forskjellige Steder af Legemet. 



I Henseende til de Udvidelser, man laenge har kjendt paa de dykkende 

 Dyrs Vener taet under Mellemgulvet , har man givct forskjellige Forklaringer 

 over sammes Nytte ved Dykningen. Disse Forklaringer have dog alle gaaet 

 ud paa at Blodet i dem kunde holdes tilbage, saala?nge Aandedra?ttet var 

 standset. Den samme Forklaring er for nylig bleven givet ved Burow (i J. 

 Miillers Journal) i Anledning af en Snoremuskel, han har opdaget ved Indaan- 

 dingen gjennem Mellemgulvet. 



Til en ny Forklaring giver den Opdagelse Anledning, at disse Udvidel- 

 ser, is€er hos Salhundene, nwrmest deres indvendige Hinde indeholde overordenlig 

 starke Trevler, der paa de meest udvidede Steder tage sig ud omtrent som 

 Kjodtrevlerne i Hjerteorerne, men i de mindre Grene, isa?r af Levervenerne, have 

 en mere regelma?ssig Kredsform. Tverstriber bleve ikke fundne paa disse Trevler, 

 og det kunde endnu vaere Tvivl underkastet, om de ere sande Kjodtrevler. 

 Men da de i hvert Fald maae antages for sammentmkkelige Trevler, saa kan 

 den Anskuelse ubetinget antages, at disse Veneudvidelser ikke alene kunne 

 rumme Blodet, medens Aandedraettet er standset, men, ved Hjelp af deres 

 staerke sammentraekkelige Trevler, ogsaa p~esse det tilbagelwldle Blod krafdgt 



