22 



have samme Farve. Forend man udsaetter Zinkstrimmelen for en Varmeindvirkning, 

 stiller man nu Seeroret saaledes, at et vist meget kjendeligt Farveforhold f. Ex. 

 det Rode af 3die Orden, staaer i Midtpunktet, og Graden aflaeses paa den 

 inddeelte Bue og dens Nonius. Efterat Varmen har gjort sin Virkning, stiller 

 man atter Seeroret paa samme Farve, og aflaeser atter Graden. Af Graderne 

 kunne Afstandenes Forandring beregnes, og let en Tabel indrettes, hvorpaa 

 man strax kan aflaese Varmeforandringerne. Man har ved Sammenligninger 

 fundet, at det idetmindste kan angive ligesaa fine Varmeforandringer som Mel- 

 loni's beromte thermoelektriske Varmemaaler. Men Jerichau's Varmemaaler er 

 skikket til en Mangfoldighcd af Forsbg, hvortil Melloni's, som dog til visse 

 Hensigter vil vaere det tjenligste, ikke kan bruges. Man vil ved lijadp af dette 

 Redskab kunne maale Legemernes Udvidelse ved Varmen, selv naar vi deraf 

 ikke kunne erholde uden smaa Stykker. Man vil ogsaa ved samme kunne maale 

 Chrystallers Udvidelse efter forskjellige Retninger, hvorved Mitscherlich ved For- 

 sog af mindre let og omfattende Anvendelighed gjorte Opdagelse over forskjel- 

 lige Chrystalaxers ulige Udvidelighed , vil kunne udstraekkes over en talrig 

 Maengde af Legemer. 



Det er ikke let at forudsee alle de Folger, hvortil et saadant Hjaelpe- 

 middel som denne nye Varmemaaler kan fore; men de Antydninger, vi her 

 have gjort, ere allerede tilstraekkelige til at vise d£res Vigtighed. Opfinderen 

 er endnu sysselsat med at anbringe adskillige Forbedringer derved. 



Den experimentale Undersogelse over Haarrorsvirkningerne har hidindtil 

 vaeret indskraenket inden meget snaevre Graendser, da man naesten udelukkende 

 maatte benytte sig af Ror eller Plader af Glas; uagtet det vilde vaere vigtigt at 

 kunne prove Maarrorsvirkningen med Hensyn paa uigjennemsigtige Legemer og 

 navnlig paa Mctallerne. Conferentsraad //. C. Orsled har foreslaaet en Frem- 

 gangsmaade, hvorefter denne Indskraenkning bortfalder. ITan gaaer ud fra den 

 Saetning, at den Hoide, hvortil et Haarrbr haever en Vaedske, kun beroer paa 

 Vidden af Roret paa det Sted, hvortil Vaedskens Overflade haeves, og aldeles 

 ikke paa Vidden afRorets lavere beliggende Dele. Han bruger da til Underso- 

 gelsen et vidt Glasror, hvis overste Munding dapkkes med en gjennemboret 



