og Structur noiagtig overeens med Sulzer''s Beskrivelse og Afbildning, og Prof. 

 Jacobsun har oplyst den Omstaendighed, at af den store Maengde af disse Pseudo- 

 Helminther ikkun faa have vaeret fuldstaendige, nemlig forsynede med Horn og 

 Blaere, ja at af mange kun Kroppen cr bleven fundet, uden disse Dele. 

 Som Resultat af denne Undersogelse fremsaettes kun Folgende : 



1. Den Diceras, Sulzer har opdaget og beskrevet, er intet Dyr, men en Deel 

 af en Plante. 



2. Hornene ere Arrene (stigmata); Blaeren Frugthinden (Pericarpium) ; Lege- 

 met er Froet; dets Indvold Rudiment af Kiernen. 



3. Denne Diceras er Dele af en sammensat Frugt, der bestaaer af smaa Hinde- 

 frugter (utriculi), omgivne af saftfulde Blomsterdaekker (Perigonier). 



4. Bremsers Tvivl var grundet, og Sulzer's Diceras er Dele af halvfordoiede 

 — Morbaer. 



Professor Schouw har forelagt Selskabet et Brudstykke af den plante- 

 geographiske Deel af hans Skrift over Italiens Klima og Vegetation, nemlig en 

 Udsigt over de geographiske og historiske Forhold, som de italienske Naaletraeer 

 (Coniferae) frembyde. Da de Folgesaetninger Afliandlingen indeholder begrundes 

 paa mange enkelte Iagttagelser og Bema3rkninger, der ikke kunne frems.Tttes i 

 et Udtog, saa indskraenker man sig her til en kort Fremstilling af hine Sa?t- 

 ninger selv. 



Italien har, ifolge Forfatterens Fremstilling, 21 Arter af Naaletnrer, 

 som efter deres geographiske Forhold henfores til 3 Florer, Alpernes, Apeni- 

 nernes og Middelhavs Floren. I Alperne samles alle de Arter, som det nord- 

 lige og mellemste Europas Sletter og Bierge frembyde; nogle af disse hore i 

 Alperne til det alpinske og subalpinske Hoidebaelte (Region), nemlig Dva?rg- 

 Fyrren eller Krumholz og Dvaerg-Enen (Pinus Pumilio og Juniperus nana), 

 andre findes kun i det ovre Skovbaelte, som man kalder Naaletraeernes Baslte, 

 nemlig Zirbeltra?et og Laerken (Pinus Cembra og Larix europaBa), atter andre 

 saavel i det naevnte Baslte som i Lovtraeernes Baelte, skiondt de ere hyppigere 

 i hiint, nemlig Rodgranen, Fyrren, Hvidgranen, Taxtraeet, Sabinbusken (Abies 

 excelsa, Pinus sylvestris, Picea pectinata, Taxus baccata, Juniperus Sabina); ned 

 i Posletten gaaer kun den almindelige Enebaerbusk (Juniperus communis). 



