40 



Baron v. Stackelbergs Vaerk: "Der Apollotempel zu Bassae in Arcadien." Rom 

 1826 in fol.) blev det vigtigste Konst-Udbytte af dette kostbare Foretagende. 



Den hele Raekke af Marmorplader fandtes allernederst og paa selve 

 Tempelgulvets Steenfliser, aldeles skjulte af Entablementets nedstyrtede Bygnings- 

 lemmer. Denne Omstaendighed bestyrker den, ogsaa af andre Grunde sand- 

 synlige Formodning, at Templet ikke ved forsaetlig Odelaeggelse af Menneske- 

 haender, men ved et Jordskjaelv er bragt i den Tilstand, hvori vi nu finde 

 det. Thi det er ikke taenkeligt, at forsaetlig Odelaeggelse ved Menneske- 

 haender skulde have begyndt med at nedkaste alle den indre Frises Marmor- 

 plader, forend man endnu havde lagt odelaeggende Haand paa Templets Entab- 

 lement; hvorimod det meget vel lader sig taenke, at en total Rystelse af selve 

 Bygningen forst har losnet den indre Frises, blot med Bronzespiger og Kram- 

 per tilfaestede Marmorplader, og siden nedkastet de fastere sammenholdende 

 Lemmer af Entablementet og Marmorloftet, hvilke saaledes, i Tempelruinen, 

 kom til at ligge overst. 



Efter de forste 6 Ugers Arbeide med 100 til 125 Karle var hele 

 Frisen funden og enhver Hovedafdeling af Bygningen: Peristylen, Pronaos, 

 Cellaen selv og Opisthodomen, fuldkommen renset. Architecterne kunde nu 

 uhindrede fortsaette deres Undersogelser over den skjonne Bygnings Enkelt- 

 heder — et Arbeide som den aedle Baron v. Ilaller isaer udforte med den 

 storste Flid, og som har beriget vor Kundskab om Hellenernes Bygningskunst 

 med meget maerkelige Resultater. 



Det er ikke Forfatterens Hensigt her at udhaeve mere af sin Afhand- 

 ling om Udgravningen og dens Udbytte, men skal endnu tilfoie et kortUdtog 

 af sit andet Foredrag om 



II. Staden Phigalias og Apollonstemplets Archceologie. 



Forfatterens Afhandling over Staden Phigalias og Templets Beliggenhed 

 indeholdt forst en topographisk Undersogelse , som sluttede sig til Pausanias 

 VIII. Bogs 39 — 41 Capitler, det vigtigste Sted, som er forhaanden i den Os 

 endnu levnede Deel af den graeske Lileratur, om Staden Phigalias og Folkets 

 Forhold til de omboende Stammer, Arkader og Messenier, i den addre Tid af 

 Hellenernes Historie. I det 39te Capitels 3die Paragraph siger Pausanias om 



