23 



hvert for sig ere sammensatte af indbyrdes forskjellige rumudfyldende Dele i et 

 let opfatteligt Forhold, gjentages med den samme indre Bygning, hvad enten 

 nu Afvexlingen er frembragt blot ved Grunddelenes Storrelsesforhold eller, 

 under lige Storrelse, ved andre Egenskaber, f. Ex. Farve. Denne Afvexling 

 og Overeensstemmelse overfort paa Bevaegelse i Tiden og visende sig i dens 

 Afsnit er Rhythmus. Forskjelligheden ved de enkelte Momenter af Bevaegelsen, 

 som i let opfatteligt Forhold danne det Afsnit, der som bestemt Figur og Lov 

 kommer igjen, kan altsaa enten ligge i selve Tidsforholdet alene eller, ved lige 

 Tidsudstraekning, i en anden de enkelte Momenter adskillende Eiendommeligbed. 

 Naar et Hjul regelmaessig dreier sig saaledes, at det i en vis Tid altid gjor en 

 langsom og derpaa to hurtige Omdreininger, i et simpelt og bestemt Forhold, 

 f. Ex. de hurtige hver af halv Varighed mod den langsomme , vil heri vaere en 

 Rhythmus, uafhaengig af alle andre BeskafFenheder, enten disse bidrage til at 

 henvende Opmaerksomheden paa denne Bevaegelsesform eller aflede den derfra 

 (A); men paa den anden Side vil en Rhythmus vaere tilstede og maerkes, naar 

 alle Omdreininger have samme Varighed, men den fdrste, fjerde, syvendeo.s.v. 

 ere ledsagede af en saeregen Tilsyneladelse, f. Ex. en Lysudvikling (B). Den 

 forste Art af Rhythmns, der blot er bygget paa Grunddelenes Tidsforhold, vil 

 ogsaa da vise sig, skjondt langt svagere, naar Afsnittene vel ikke ere dannede 

 af samme Grunddele i samme Orden, men dog ligestore og oploste i Grund- 

 dele efter samme Tal som Delingsprincip, som f. Ex. i£££?££ £-;£-£-£; 

 J i \ \ i ModsaBtning til \ \ \ £, \ \ \ £, § £, \ § (C). Men da her 

 tillige savnes en fast Modsaetning, der frembringer nodvendig Afvexling og be- 

 tegner Afsnittene, fremtraeder ogsaa herved denne Rhythmus som ufuldstaendig. 

 En horlig Rhythmus viser sig i en Folge af Lyd, der deler sig i Af- 

 snit, dannede af enkelte Lydmomenter saaledes, at den forklarede Afvexling og 

 Overeensstemmelse fremkommer. I den musikalske Taktbevaegelse, der er uaf- 

 haengig af Tonernes Art, udfyldes Afsnittet, den enkelte Takt, med Momenter, 

 der ikke andenstedsfra ere givne i en bestemt Tidsudstraekning , men som her 

 frembringes og vilkaarlig forkortes eller udstraekkes. Taktbevaegelsen horer 

 altsaa til den svagere Art af Rhythmus (C) , hvori blot Afsnittene (hver Takt) 

 ere ligestore og inddeelte i enkelte Momenter efter samme Grundtal (lige, ulige, 

 Fjerdedeelstakt o. s. v.), men derimod Grunddelene i Afsnittene ikke folge i 

 samme Orden eller med ganske det samme Udstraekningsforhold. Den kraever, 



