17 



Takker, der havde vaeret fuldtudviklede og siddet slgerkt fast- 

 haeftede til Pandebenet , da Hjorten drajbtes (see nedenfor 

 under e). 

 2) Vild?svin. Sus scrofa Linn. 



Taaled af een af de mellemste Taeer, og Mellemfodsben af 

 en Bitaa, begge af et voxent Dyr; og nogle Brudstykker af 

 Knoklcr af et meget spaedt Dyr." 

 iit3) Marsvin,? Delphinus phocsena Linn. 



^ Tungebenshorn (cornu ossis hyoidei) af en Art Delphin. 



4) Jagt?hund. Canis familiaris Linn. 



Brudslykke af venstre Overkjaebe ined naestsidste Kindtand 

 og Tandgruben af den sidste; Brudstykker af cl Par Ribben. 

 Skjondt Levningerne ere faa, ere de dog betegnende nok 

 for at vise, at de ikke kunne tilhore nogen af de vilde eu- 

 ropaeiske Hundearler, Raevene, Schakalen eller Ulven. 



5) Vild?Kat) 



™ o rr i- Felis catus Linn, an ferus? 

 Tarn? K at) 



Brudstykke af den hoire Overkjsebe med Hjornetanden og 



et Par Kindtandsgruber; Overarmbenet, men noget af den 



ovrc Ende afbrudt; Mellemhaandsbenet til 5le Finger; Mellem- 



fodsbenel til ilen indvendige Taa; samtlige fire Levninger ere 



af en saa anselig Storrelse, at denne maa have vaeret na^r- 



mere Vildkattens end Tamkaltens, hvorved det imidlertid maa 



erindres, at der efter seldre Vidnesbyrd (Pontoppidans f. Ex.) 



endnu i forrige Aarhundrede, idetmindste paa sine Steder, var 



en storre Tamkatrace her i Landet. 



Endelig maaskee Spor af en 



6) Gnaver, Halvrotte? Mus flavicollis Melch. 



Nogle af de under 1 nsevnte Hjortetakker, desvaprre nelop de 



Stykker, der ikke bleve udtagneaf den faststaaende wror/eVaeg, 



men bleve fundne ved Foden af Banken som. tidligere udgra vne eller 



nedfaldne, ba^re umiskjendelige Spor af at va3re gnavede af 



et Dyr af denne Orden, der, efter Taendernes Storrelse at 



domme, omtrent maa have vaeret af Halvrotlens Storrelse. Uagtet 



der efler Gnavets Udseende neppe kan vaere nogen Tvivl om, 



nt Takkerne ere blevnc saalcdes behandlede, forend de bleve 



