30 



og nacrme sig regelmacssig til Kysterne, afgive Vidnesbyrd i 

 samme Reining. Sammenslillingcn af slige lagllagelser fra een 

 og samme slorre Oslersdynge vil utvivlsoin kiinne lede paa Spor 

 efler, om Urindvaancrnc til alle Aarels Tider have oplioldt sig 

 paa Stedel, da der i saa Fald ville forekoinme Fodemidler fra alle 

 Aarels Maaneder, inedcns der oinvendt vil mangle saadanne for 

 en vis Del af Aaret, f. Ex. for en Del af Sommeren, ifald de i 

 denne have slrogel andelsleds omkring. 



Medens del er fra vore Torvemoser al vi hidtrl have faael de 

 flesle Bidrag lil Kundskab oni Landels aildsle Fauna og de Foran- 

 dringer, denne efterhaanden har undergaaet, fmde vi nu pludseligen 

 i vore Oslersdynger nye og rige Findesleder for Knokler, og faae 

 derhos alle disse honforle til en og den samme besiemle Tid. Vel 

 ere Knoklernc forlrinsvis af de Dyr, soin have tjcnt Menneskene til 

 Naering, men derfor kunne de dog give Oplysning om en storre Del 

 af Landels Dyreverden; Ihi dels kan del ikke betvivles, at man til 

 den Tid maa have spist mango Dyr, som nu sjaeldnere spises, dels 

 vil man ufeilbarlig, om end sparsommere, finde Knokler afdeDyr, 

 som Urindvaanerne have draebt for Skindels Skyld, og endelig 

 synes Menneskene paa del egenllige JcEgerkulturtrin at leve lige- 

 som i stadig Krig med, og Forfolgelse af alle slorre levende Dyr. 

 Ifolge delte tor del vist venles, at Knokler af de fleste afdenTids 

 vilde Dyr ville forefmdes — hvad alierede ogsaa de ovenfor givne 

 Opregnelser synes at antyde C^aaren, Pindsvinet, maaskee Vildkat- 

 len, Delphinunj — og en Fortegnelse over disse fra en saa fjern 

 og saa beslemt angivelig Tid, som „Steenalderen", vil wxrc megel 

 hrrerig baade med Honsyn til Dyrenes og Menneskenes Ilistorie. 

 Af do ovenfor meddelte Fund see vi neinlig saaledes ulvivlsomt, al 

 Kjaempeoxen iJyIland har vajrel samtidig med Stenalderens Folk og 

 Ijenl dem lil N£ering*j, og saavel ved Levningcrnc af delle Dyr 



*} I Oversigterne for Aarct 1848, S, 49, har Mcddelcrcn omtalt (let forste og 

 hidtil cncstc Exempel paa, at Kjicmpcoxcn har Icvct her siden Landct bicv 

 beboet, idet der i en Torvemose ved Kirkehelsinge i Sjrolland er fundet en 

 Kile ellcr Bredmcisel, forfwrdiget af delteDyrs Ben; Samtidigheden med Men- 

 neskene bcvises nu yderligerc ved Levningerne af hine ire spiste Dyr frft 

 Krabbeshoim, men kan desuden bekr^ftes ved endnu et Fund tii, nemlig ved 



