i 



Konslvaerker , eller ikke? Eller med el andet Udlryk: om Skion- 

 hcden kun har sit Hiem i Aanden, og i dens frie Virken og Frem- 

 bringelser af en tis Art — eller om den tillige aabenbarcr sig 

 i den af Aanden og af menneskelig Kraft og Virken uaflia^ngige 

 Yderverden — i den organiske og uorganiske, den saakaldte 

 letende og Iwlose Natur? — Da jeg najvnede „aandelig Virken 

 og Frembringelser af en vis Art", fandt jeg del nodvendigt, at 

 blive slaaende ved detle ubestemle Udtryk. Thi ved at sige, at 

 del var Aandens skionne Frembringelser eller Vaerker, jeg meente, 

 havde jeg dog inlet sagt, hvor der skal tales om hvad der er 

 skiont. — Men del er ikke mindre vist, at dersom Nogen kunde 

 med Ord afgiore og forklare, saaledes at det blev almeengyldigl 

 og tydeligt for Enhver: hvad Skionhed er? da vilde der ikke 

 va)re nogen Vanskclighed i at sige, hvor den er. . 



At give en Ordforklaring over Skionhed, er provet mangfol- 

 dige Gange af nyere Philosopher og ^sthetikere; og doger man 

 vel ikke kommen videre, end at man endnu gierne gaaer tilbage 

 til Plato's Ideelsere, for i det mindsle at haeves til en Anelse af 

 det, som de speculative Taenkere, der selv laere, at en Idee ikke 

 kan indslutles i et Begreb, dog gierne ville forsoge paa, naar 

 Talen er om del Skionne. Det lor vel findes, at hvorsomhelst 

 man i aeslhetiske Systemer og philosophiske Konst-Theorier lager 

 en Definition paa Skionhed, vil man i Almindelighed erfare, at 

 den indeholder noget, 'der synes rigtigt, eller som virkelig kan 

 lilhore og fmdes ved det Skionne. Men sammenligner man dcr- 

 naest flere saadanne Forklaringer, eller prover den ene efter den 

 anden : da kan maaskee een forekomme os bedre og klarere end 

 en anden; ved Sammenligningen bliver dog vor Tankcs Bevidsl- 

 hed snarere svapkket eller mere usikker end for; og vi finde jtilsidst, 

 at dersom vi maaskee ere blevne mere overbevisle om, at Skion- 

 heden er, saa er det dog ikke sagt os med Ord, hvad den i sig 

 selv eller i sit Vcesen er. — Det kunde synes at Afgiorelsen af 

 Sporgsmaalet: om Skionhed, naar der tales om dens Tilvaerelse i 

 Naturen og i Konsten er eel og det samme, eller om den er 

 noget forskielligt i begge? allerede maatte bidrage meget lil at 

 opklare vor Foresliling om, hvad denne Egenskab overhovedet er 



