86 



dsikkre Skygger af Traditioner, hvis levende Tilvaerelse har tabt 

 sig for meer end to Aarlusinder. Den franske Consul Botia bar 

 i Dybet af disse Banker, eller under kioble og nedbrudle Fluse og 

 Hyller i en beduinsk Landsby, ladel opgrave Grunden af store Pal- 

 ladser, og i disses Praglsale fundetVaeggenc bcklaDdtemedKalkstoens- 

 tavler, og prydede ined ophoiet Billedhuggerarbeide, i en Stiil, 

 hvis Liighed med Konst-Levninger og Monumenter, som tilhore de 

 gamle Perser i Monarkiels bloinstrende Periode, snart og naermest 

 maa falde Enhver i Oine. Man har endelig ogsaa paa de samme 

 Steder, i de samme Bygninger og Sale, hvor denne Skat af asia- 

 tisk Konst fra en aeldgaramel, for- euro paeisk Cullurperiode er op- 

 daget, fundel en Maengde Inscriptioner i den saakaldle Kileskrift, hvis 

 ene Art, der er tillagt de gamle Persere, del er lykkedes den nyere Tids 

 dybere Forskeraand og Laerdom najslen fuldstaendigen at fortolke — 

 endog i lange monumenlale Indskrifler af historisk Indhold, der til- 

 hore del persiskc Monarkies Tid under Achaemenideme. Del er en 

 overraskende og maerkva^rdig historisk Skiebne, der har viisl sig i 

 Tidsfolgen af disse asiatiske Opdagelser. Thi man har sect, at 

 tidligere, mecr eller mindre lykkelige Bestraebelser for at udfinde 

 Laesningen og Betydningen af de tre Kileskrift-Arler, som Achaeme- 

 niderne haveanvendli deres Inscriptioner, maalte ligesom forberede 

 eller gaae forud for Botta's og Layards store og viglige Fore- 

 tagender. Disse have bragt Monumenter forDagen, hvis historiske 

 Oplysning vilde have vaeret faltig, usikker eller endog umuelig 

 uden de forudgaaende philologiske Studier og Fortolkninger af 

 persiske Indskrifler, hvorved man efterhaanden, i del mindsle for 

 en stor Deel, har fundel Noglen til den hemmelighedsfulde persiske 

 Kileskrift, der siden Chardins Tid har vaeret kiendl, men betraglet 

 som en Synet forvirrende, uoploseligTegnskrift. Grotefends^ Rask*s, 

 LassenSj Westergaards, Rawlinsons og Andres, med udholdende 

 Iver og Begeislring forlsatle Forskning, og disses Resullaler, havde 

 allerede vundet belydelig Grund og Faslhed i Kileskriftens For- 

 tolkning, ved Hielp af de majrkvaerdige persiske Indskrifler fra 

 Cyrus', Darius Hystaspis', Xerxes' og sildigere Tider, da der plud- 

 selig aabnedes en rig, lllforn ikke ahnel Skat af Monumenter, ved 

 Bredden af Tigris, som i hoi Grad udvidede del allerede vundne 



