91 



syriske Konst ikke allene uendelig renere, end den indiske** C»in- 

 finiment plus pur que I'arl Indien"); men han kalder den „]igesaa 

 fiin, men mere laerd i alle anatomiske Delailler, end den egyptiske 

 Konst, hvilken den belydelig overgaaer i Naturens Studlum." Naar 

 han endnu gaaer videre, og antager, at den assyriske Billedhugger 

 ikke staaer saa langt under en Phidias og samtidige graeske Konsl- 

 nere, at man vel tor vove sig lil en Sammenligning imellem Ni- 

 nive's Basreliefs og „la celebre frise du Parthenon'*: da maatte del 

 vel fra Begyndelsen synes at vaere det sikkerstc og naturligste, 

 ikke at noies med Bottas tidligere Tegninger og Omrids (meddeelte 

 i Journal Asiatique) eller med de sildigere, med mere Konst efter 

 Flandins Tegninger udforte Afbildninger i det store franske Pragtvaerk, 

 men oppebie Konstneres og Konslkienderes Dom, grundet paa Be- 

 skuelsen af Monumenterne selv; hvoraf en betydeligDeel er bleven 

 transporteret til Europa, og nu ere synlige baade i Gallerierne i 

 Louvre, og i det briliske Museum i London. 

 Ij' I ovrigt har et saadant Omdomme, bygget saavel paa Opda- 

 gernes Beskrivelser og Tegninger af de udgravne Ruiner, som af 

 de til Europa borlforte assyriske Monumenter og plastiske Arbeider, 

 heller ikke lajnge ladet vente paa sig. En ved adskillige Vaerker 

 over den hoiere Bygningskonst, dens Grundssetninger og dens Hi- 

 slorie, bekiendt Forfaller i England (/. Fergusson) har ganske nylig 

 med den laerde og skarpsindige Kienders klarede Blik giennem- 

 forsket og udviklet de konslhistoriske Erfaringer og Resultater, 

 som han vil have fundel i de assyriske Opdagelser („The Palaces 

 of Nineveh and Persepolis restored, by James Fergusson. London 

 1851. 8.) Han er enig med Flandin og Layard i at finde en be- 

 tydelig Konstva^rdi og technisk Fuldkommenhed i de plastiske Mo- 

 numenter fra Ninive; han laegger for Dagen, hvor meget Slsegt- 

 skab der viser sig imellem den persiske og den assyriske Konst 

 og Archilektur, og hvormeget de giensidigen oplyse hinanden i 

 deres Vserker. Han uddrager Resultater heraf, til at udlede Op- 

 rindelsen af den grceske Konst (navnlig den joniske Stiil) fra den 

 assyriske, h'vilke ved deres Nyhed og den afgiorle Overbeviisning, 

 hvormed de fremsgettes, ei kunne andet end fremkalde Opmaerk- 

 somhed og vsekke betydelig Interessc, 



