^<3 



Kileskriften. Del synes ogsaa allcrede afgiorl ved Rawlinsons 

 Sludium og Opiysning af disse 8Drva?rdige hisloriske Monuuicnter, at 

 Assyrernes, eller (som Ravvlinson sa?dvanlig benaevner del) del 

 babyloniske Sprog, endskiondt det hverkcn er Hebraisk, Chalda?isk, 

 eller Syrisk, dog bar saa mange Analogier nied disse Sprog, at 

 del inaa regnes lil den semiiiske Slamme, hvorved saaledes alleredc 

 dels vaesentlige Forskiellighed er afgiort fra de to Sprogarter (Zend 

 eller Gammel-Persisk, og Medisk , eller rettere Gammel-Talariskj 

 i hvilke de to andre ligelydende Texler i de acha^meniske Minde- 

 skrifter ere affallede. Men uheldigviis laerte disse Opdagelser og- 

 saa, at den assyrisk-babyloniske Kileskrift er af saadan Beskaffenhed, 

 at den vel, ligesom den persiske, er af phonetisk, eller lydbetegnendo 

 Nalur; men at den dog ikke bar faste individuelle Tegn for hver 

 enkelt Bogslav- eller Slavelse- Lyd. Den bar et betydeligt Anlal 

 forskiellige, anderledes sammcnsatte Tegn af Kileskriften^ der 

 kiinne anvendes, og ofte saeltes i Stedet for hinanden. Med andre 

 Ord, den assyriske Skrift bar bavt flore Tegn for de samme Lyd- 

 Elejnenter iSproget; den bruger ogsaa sliindom det samme Skrifl- 

 legn lil at udlrykke forskiellige Bogstaver, eller undertiden Stavelser; 

 den bar stundom ideograpbiske Tegn, og Forkorlninger, i Stedet 

 for de phoneliske; slundom forekomme ogsaa virkelige Synonymer i 

 Ordenes Brug; grammatiske Suffixer og Affixer benylles, eller udc- 

 lades; og Dialect-Egenbeder ere ikke uden Indflydelse paa Skrifltegns 

 Anvendelse. Den storste Vanskeligbed af alle disse maa dog frem- 

 slaae ved en jaevnlig Omvexling afTegnskrift ogLydskrift, af Sta- 

 velsetegn og Bogstavtegn, og ved Brugen af det selvsamme Tegn 

 underliden i alle disse forskiellige Betydninger. 



Delte er saaledes Rcsullaterne af de sildigste Opiysninger, 

 Rawlinson bar meddeelt om sine assyriske Skrift- og Sprog- 

 forskninger; og bvad Skrifttegnene angaaer, da stemmer den LTrde 

 Englaender ogsaa overeens med Botta, som et Par Aar tidligere 

 udgav en Afbandling „over den assyriske og persiske Kileskrift". 

 Bolta vil deri bl. a. bave lagt for Dagen: 1. at visse assyriske 

 Skrifllegn kunne omvexle med bverandre, uden Forskiel i Belyd- 

 ning. 2. At der ikke findes nogen vaesentlig Forskiellighed imel- 

 lem Skrifttegnene 1 de assyriske Inscriptioner i Van, \ PersepoUs, 



