130 



Sladen Mosul, som ved en Bro har Forbindelse med del davaerende 

 gamle Ninive, „paa hvis Ruiner ended smaa Landsbyer ere op- 

 forle." Olle hundrede Aar lidligere omlaler derimod Moses fra 

 Khorene, (f. omlrent 370 efler Chr.) i bans beromte armeniske 

 Kronike, et nyere Ninive j, som Perserkongen Arbaces' Residents; 

 eg denne regierede fra A. 173 til 136 for Chr.-^). Dr. Hoefer, 

 (som dog ikke naevner den armeniske Hislorieskriver) berorer vel 

 ogsaa meget kort (I»e Memoire, p. 27. 28) Materien om et nyere 

 Ninive, der omtales af Tacitus, Ptolemceus^ Byzantincren Theo^ 

 phanes, Cedrenus, Ahulfaradschi og Andre; men ban har, saa 

 lidt som Ritter, indladt sig paa videre kritiske Undersogclser af 

 et saadant Steds geograpbiske Forhold. „Talen cr jo ikke ved 

 denne Leilighed", siger Hoefer, „om det nyere Ninive, som He- 

 raklius erobrede; men om den gamle Stad, som Cyaxares indtog 

 og^odelagte over 600 Aar for Chr." Det er ogsaa kun denne Slad, 

 eller det egenllige Ninive, vi kunne teenke paa, overall, hvor der 

 handles om noget, som vedrorer eller staaer i Forbindelse med 

 Bottas og Layards Opdagelser. Om disses Resultater for Assyriens 

 Historic vil Ingen kunne domme, efler Forudsaitninger eller kri- 

 tiske Bema?rkninger, der ikke have andel Udgangspunkl, end de 

 faa og adspredle geographiske Nolicer om Ninive, der forekomme 

 hos de Gamle. Det forsle og nodvendigsle Hielpemiddel, her be- 

 hoves, og som vi maa oppebie, inden alle Forhold i denne Sag 

 kunne klares: er et paalideligt Udbytle af den fuldstaendigere og 

 sikkrere Faerdighed i La?sningen af den 3die, eller assyriske Classe 

 af Kile-Indskriflerne , som vi tor vente os af Rawlinsons forlsalle 

 Forskninger, og hvorlil det er at formode, at Layards nye Ud- 

 gravninger villc give Bidrag af hoi Vigtighed. 



Inden disse Meddelelser slutles, vil jeg endnu kun omlale de 

 store geographiske Beta?nkeligheder, med Hensyn til Ninives Iden- 

 titet, som man har villet finde i de forskiellige udgravede Ruiners 

 Beliggenhed i fiern Afsland fra hinanden. Der borer vist nok en 

 staerk Indbildningskrafl, og en ikke svagere Tro paa de uden 

 Tvivl enlen paa Misforslaaelse grundede, eller meget overdrevne 



^8) Jfr. Ritters Erdkunde. XI. Th. S. 564. 



