181 



den ovenpaa disse Bakker lig^gende Signalhoi eller Signalbakke^ 

 og allsaa vel i en Hoide af 150—200 Fod over Fjordens Over- 

 flade. For endel Aar siden har Skraaningen vaeret underkastet 

 Behandling med Ploven, og i aeldre Tider har delte, som del synes, 

 gjentagne Gange fundet Sted; derfor er Laget med Skallerne 

 sta^rkt jordblandet foroven, inedens nedad, efler de paa Stedet 

 modlagne Efterretninger, Laget bestaaer allene af Skaller, hvilkel 

 ogsaa bekraeftedes, forsaavidt jeg ved en dertil indrellel Jordrive 

 kunde undersoge Forholdel; men nogen bestemt Anskuelse af La- 

 gets Tykkelse eller Bredde formaaede jeg ikke dengang at erholde. 

 I en Stra^kning af over 100 Skridt henad Skraaningen kunde Laget 

 imidierlid forfolges, og overall i den halvlsammengroede Jordskorpe 

 slak i Ma}ngde frem ikke blot Skallerne af de ovennaevnte 5 Mus- 

 linger og Snegle, men ogsaa disses bekjendle Ledsagere af Kunst- 

 gjenslande. I meget kort Tid opsamledes: 



70 Flintflcekker , dels af den laengere mere regelmaessige 

 Form, dels af de grovere Afhugninger; enkelte af disse havdc 

 man begyndl at lildanne til saereget Brug; en af dem var et 

 Brudslykke af en slebel Kile eller Oxe, og en anden bar tydelig 

 Spor af at have va?ret i Ilden. 



24 Stykker af Lerkar eller Poller, alle af den bekjendle 

 Masse fra hin Tid , karaklerislisk ved Indblandingen af del store 

 skarpkaiitede Grus, isaer Feldspalhgrus. Forskjaelligheden af de, 

 som Zirater, indlrykkede Slreger eller Punkter, der vare anbragte 

 paa endel af Brudstykkerne, visle, at disse havde tilhort flere for- 

 skjelllge Kar. 



Omlrent en Halvsnes Brudstykker af Pattedyr^ og Fugleknok- 

 ler, hvis sonderbrudle Tilstand mindede om den Behandling, Knok- 

 lerne i disse Ophobninger saedvanlig have vaeret underkastede. 



Ved at folge Osterbakkernes Fod i Retningen henad Gaarden 

 Rordal, saaes paa flere Steder i Underbakkerne ikke ubelydelige 

 Maengder af Skaller af Osiers og Hjertemuslinger, og navnlig 

 opploiedes disse paa sine Steder i saa storl Anlal, at del vel kunde 

 vaere, at del var med Muld tildaekkede Moddinger, som Ploven 

 naaede ned til; men dels Tidens Korthed, dels Bevoxningen med 



