194 



Adskilt fra Veslsiden af Visborgholmen ved en ganske smal 

 Lavning er en llUe men dog ikkc lav Holm, hvorpaa Bondegaardon 

 Sindholt ligger. Ta)t udenfor denne Gaard, paa Skraaningen imod 

 Kjaeret, fandt jeg i en Rugager en belydelig Maengde Osters- 

 skaller med deres sa)dvanlige Ledsagere : Cardium, Litorina o, s. v., 

 eg enkelle Flint flee kker, eg nogel lavere nede paa Skraaningen saae 

 jeg de samme Arter af Skaller udbredte over en lemmelig slor 

 Slra^kning. Her blev jeg i en lille Grav, hvori der var taget Grus, 

 sandsynlig til Veifyld, sat island til at see del ene Hjorne af 

 dette Skallag gjennemskaaret og derved at overbevise mig om, at 

 der imellem de paa delte Sled slaerkt fremherskende Cardium- 

 skaller var indblandet en ikke ringe Maongde Kul og Aske^ som 

 gav Laget en sortagtig Farve, og havde for en Del deres Oprindelse 

 fra en Raekke ved Siden af hinanden staaende ildskjornede, sodede 

 Sten, som jeg maatte ansee for et Slags Arnested. Konen paa 

 Gaarden gav mig senere en lille „Sabel af Flint", som hun havde 

 fundet mellem Skallerne paa den ovennaevnte Rugmark; det var 

 en 3" lang Ivesidig, smukt tilhugget Flintpil med Tap eller Tunge 

 til at indssBtte i et Pilskaft. 



Nogle hundrede Alen fra foregaaende Sled, og lidt lavere, dog 

 ubetydeligt, er der paa en Slags Grusrevle en Sand- og Grusgrav 

 ved Siden af den mindre Vei, som forer over Kjaeret, og op imod 

 denne Grusgrav slode flere ploiede Agre, der forst nylig ere tagne 

 under Dyrkning. Saavel i Grusgravens Sider, som i de tilstodende 

 Ender afAgrene, seer man en stor Maengde af de oftnaevntc Skal- 

 ler, iblandt hvilke isaer Hjerlcmuslingernc gjorde sig bema^rkede ved 

 deres Storrelse, og paa sine Sleder ogsaa ved deres Antal. Det 

 var blandt disse Skaller, at jeg i 1837 fandt den forste storre og 

 ret karaklerisliske Flinlflaekke; i den korte Tid jeg nu kunde 

 dva3le der, fandt jeg desuden nogle meget smaae Brokker af Ler- 

 kar, en Maengde Kulgrus og nogle ildskjornede Sten; jeg kan 

 derfor ikke andet end antage denne Skaldynges Natur lig med 

 de andres*). 



*) Anm. iMnrken, hvorpaa denne Opdyngning ligger, tilhorer et fra Rosendal 

 ganske nyligt udflyttet lille llus, som Eicrcn benaevnede „Rolighed". 



