196 



Af Pattedyrknokler fandles der kun inegel faa Brokker, og 

 i del llele bragle jeg neppe en Sues saadanne frem af en Skal- 

 masse, der i Kjokkenmoddingon ved Havelse-MoUe i Sjaelland vilde 

 have givet niig et Udbytle idolmindste af 3 — 400 hele Knokler ogBrud- 

 slykker. MFugle- ogFes/ceknokler saaes Spor, men heller ikke mere. 



Alter nogle Agerlaengder imod Vest — og i det Hele omtrcnt 

 lusinde Skridt derfra — ligger der en anden Opdyngning, paa den 

 Skraenl af sammc Holland, under hvilken Hadssunds Foergesied er 

 byggel. For at skaffe Plads til sammes Bygninger var der allerede i 

 seldre Tid borlskaaret en stor Del af Bakken og af den derpaa 

 hvilende Skalmasse; men ogsaa i den senere Tid havdc man lagel 

 Grus og Sand i den naermest ved Gaarden liggende Del af Skraa- 

 ningen, og derfor tilbod her sig ligesom et Gjennemsnit, hvori 

 man bedre kunde undersoge Forholdene. Den storre Del af Lagel 

 synes omtrent at ligge 30 Fod over Fjordens Overflade, og 

 er dsekket med et sandblandet Muldlag, som fornemmelig synes at 

 va3re nedgledet eller ved Markens Dyrkning nedfort fra de hoiere- 

 liggende Dele af Skraaningen. Skallerne tilhorte de oftnaevnte 

 sa^dvanlige fern spiselige Havdyr, dog blandede med enkelte Helices ; 

 men medens der paa eet Sted bunkevis blot laae aabnede Osters- 

 skaller ophobede over hinanden, bestod en anden Plet naesten kun 

 af Cardium, og her vare de indblandede sorte Partikler ogsaa langt 

 mere fremlraDdende. Ildskjornede og sortfarvede Steriy tildels 

 stillede ved Siden af hinanden, vare ikke sjeldne, og af Potteskaar 

 fandl jcg mange. M Fliniflcekker fremdrog jeg 11 storre og mindre. 

 Af Pattedyrknokler syntes der at vaere Haab om en rigeligere 

 Host end i de fleste andre Kjokkenmoddinger i denne Egn; 

 thi ved disse forelobige Undersogelser af Stedet fik jeg baade 

 cndel Bensplinter og Taender, saaledes navnlig Skja^retanden af 

 et Vildsvin, to ved en lynd Plade af Overkjaebcn forenede Taender 

 af et Raadyrj, Skjaeretanden af en Hund, og af samme Dyr en i 

 den forresle Ende afbrudt Underkjaebe, der udmaerker sig derved, 

 al uaglet Kja?ben var af et udvoxet Dyr, besad den ikke de to for 

 Hundeslaeglen saa karakterisliske inderste Taender, eller Knudetaen- 

 der, og hverken bar den Spor til nogensinde at skulle faae 



