Rovdyrs Gnatning. Herved faae vi da allerede el Vink om 

 den sandsynlige Aarsag til visse Knoklers Forsvinden, men senere 

 Betragtninger af Fugleknoklernes Forhold ville yderligere belyse 

 denne. Ir 



Jo slorre den nu tilveiebragte Maengde af Knokler bar vaerel^ 

 deslo mere bar man maaltet erkjende den fuldslaendige Ensfor- 

 migbed, som gaaer igjennem Bebandlingen af dem alle, idel 

 neppe en enesle Undtagelse fra den tidligere omtalle Bebandlings- 

 maade cr kommen for Lyset; de mangfoldige indsamlede marv- 

 lose Knokler af Fodrod og Ta?er, Knaeskaller o. s. v., bave alle 

 va?ret urorte, medens alle storre Rorknokler eller Marvknokler, 

 ja endog den storste Del af Taaleddene bave vaeret spaltede for 

 Marvens Skyld, og bver Knokkel i Skelettet saa at sige paa sin 

 eiendommelige Maade. Alle Underkjaeberne bave saaledes vist den 

 maerkelige Bortbugning af den nederste Rand eller Knusning efter 

 Laengden, og Overkjeeberne og Hovedskallerne bave alle paa den 

 tidligere beskrevne Maade vaeret sonderslagne, saa at del kun ved 

 moisommelig Sammenligning og Tilpasning bar lykkedes Med- 

 deleren at bringe af disse Smaastykker enkelte bele Kjaeber tilveie, 

 til Afbenyttelse ved de zoologiske Sammenligninger med de samme 

 Dyrarter fra senere Tider. — Det maa tilfoies, at de afspaltede 

 Stykker og Splinlerne af Rorknoklerne o. s. v. ere i Reglen med 

 ganske skarpe og ubeskadigede Rande, og kun yderst sjeldent vise 

 de Spor afDyregnav; derimod kan man paa deres Overflade, lige- 

 saavel som paa de blodere Knokler, paavise talrige Mcerker af 

 Stenredskaberne, bvormed Urfolkene bave knust Knoklerne , og 

 Stenknivene^ bvormed de have afskrabet Kjodet, ligesom man og- 

 saa paa Rosenstokkene af flere Raabukkepander seer de til 

 Skindets Losning med Knivene anbragte Snit. Et ikke ubetydeligt 

 Antal af Knoklerne basre Spor at at bave vaerct Heden saa naer, 

 at de tildels ere blevne halvforkullede eller ligesom calci- 

 nerede. 



De faa Knokler, der ikke tilbore bine ovennajvnte tre storre 

 Jagtdyr, som paa delte Stcd mere regelmaessigen bave udgjort en 

 Del af Urfolkenes Fode, tilbore forskja^llige Dyreformer, bviike dels 

 i en mindre Grad kunne have tjent disse Mennesker til Fode, dels 



