120 



venligste Modlagelse. I)e flesle af dem vare unge Sluderende; 

 for disse vedblev En gels to ft sledse at have en seerdeles In- 

 teresse, ogsaa efterat han havde ophort med sin Laerervirk- 

 soinhed ved Universiletet. 



Kredsen af de aeldre Maend i Engelstofts selskabellge 

 Forbindelser havde faerre Minder fra de svundne Dage. De 

 tidligere saakaldle Professor-Selskaber havde egenllig ingen- 

 sinde lilfredsslillet ham: de kunde ifolge Sagens Nalur let 

 blive noget eensidige og kjedsommelige. En Forening af nogle 

 Familier, der paa en vis Ugedag skifteviis besogle hinanden 

 og node el ved Aftale bestemt larveligt Aftensmaaltid, havde 

 heller ikke ganske slemmet med hans Smag for selskabelig Ele- 

 gance; han kaldte den spogende „Sm6rrobr6ds-Klubben"-^. Da 

 nu ogsaa Wads, P. E. Miillcrs, Overpraesidcnt Kjerulfs, og 

 Grosserer Nielsens Huse eftcrhaanden oplosles, var der af de 

 aeldre Forbindelser i Engelstofts sidsle Aar kun svagere Spor 

 lilbage-^. Han selv var derfor i denne Periode af sit Liv noget 

 mere fremmed for de Familier, der vare hans Gjesler, end 

 tidligere havde vaeret Tilfaeldel. Han folte detle. Oflere ytlrede 

 han sig 1 disse Aar om den eensomme Stilling, hvori han be- 

 fandt sig efter Tabet af dem, der vare hans rette Samlidige. 

 Dette var kun Oldinges almindelige Lod, og den gjor dem del 

 letlere at forlade den jordiske Skueplads i Haabel om at gjen- 

 samles med de forudgangne Venner. 



4. I det sidsle Leveaar, isaer det sidsle Halvaar, indskran- 

 kede Engelstoft sig nacslen ene til sin Familiekreds, hvis 

 Lykke han inderligl paaskjonnede. Fra sit Hjem besorgede 

 han de faa Forretninger, han endnu havde beholdt, saasom For- 

 standerskabet i Danske Selskab, Kasserer-Posten i Yidenska- 



24 Henhfirer omtrent til Perioden fra 1818 til 1822. — 25 Dertil h6rte 

 Cancellieraad Deiclimanns, i hvis Gaard i Klareboderne no. 8 han i femtenAar 

 havde boet. 



