122 



ge is to ft i en nogel slorre Kreds. Fra Begyndelsen af del 

 naesle Aar 1851 lillog bans Svaghed Dag for Dag, og da jeg 

 i Januar og Februar enkelte Gange besogle ham, havde ban 

 neppe Kraefler lil at Jale; men endnu i den sidsle Halvdeel af 

 Februar sendte ban mig, najrmest i Danske Selskabs Anlig- 

 gender, smaae Billetter, der vare skrevne med en maerkveerdig 

 stilistisk Lelhed, kun, som del synles, med mere Heftighed, end 

 ban pleiede^®. Den nillende Februar skrev ban lil Werlauff; 

 „Nu er Du min eneste fasle Communicalion med en Verden, 

 som jeg slaaer paa Punclel at forlade"; og da den samme 

 Ven en Ugestid efler, den forsle Marts, sidsle Gang besogle 

 ham, skilles de ad med el Farvel, som de begge folle at ville 

 blive del sidsle^. 



Til samme Tid ansaae Laegen En gels lofts Tilstand for 

 uforbedrelig. Thi syg var ban egenlligikke: del varLevekraf- 

 ten, som efler Naturens Orden havde udtomt sig. Oftere faldt 

 ban hen hgesom i en Sovn eller Dvale, hvoraf ban dog igjen 

 vaagnede op. Den otlende Marts vilde ban ikke gaae lilsengs, 

 men blev liggende paa sin Sopha, og da den huuslige Ombed 

 havde forvandiel denne lil en Seng, forlod ban den kun en 

 enesle Gang for al sidde lilbords. Orsleds Dod, den niende 

 xMarts, kunde ikke skjules, da ban forlangle de offentlige Blade, 

 og Efterretningen derom bevaegede bam dybl*'*^ Han graed 



28 Grunden derlil var, at den gamle Wand ilede med at faae det tredie 

 Bind af Danske Magazin udgivet, og synles, at det varede for lajnge. Han 

 vilde selv have leveret Fortalen til dette Bind og lian troede,at den laae skrcvet 

 hos ham. Ved hans Dod fandtes dog slet inlet deraf. — 29 Endnu efter dennc 

 Tid talte han oflere med sin S6n om Foisynels Viisdom og Relfjerdighed , der 

 aabenbarede sig i Historien. Man laeslc endnu. Themis Attica var en af 

 de sidsle Boger, der beskjeftigede ham. Fortegnelsen over Engelst. 

 Bdger, S. 13, bar to Exemplarer af dctle Skrift. — 30 Saameget dybere, 

 som den koni uventet. Han havde nemlig infct villct hOre, naar man talle til 

 ham om Orstcds beKehkelige Tilstand. 



