84 



havde havt den Lykke at tildrage sig hans OpmaBrksomhed ved 

 Examensbordel, paa Forelajsninger cller ved andre Leiligheder; 

 tlii ban havde Oie for dein, der synles ham at give godt Haab 

 oui sig^^. Vare nu saadanne tibned frcmniede i Hovedstaden 

 eller fatlige, fandt ban deri kun en foroget Opfordring til at 

 tage sig af dem. Han drog dem til sig; ban anviiste dein, 

 hvorledes de skulde soge nogen Understottelse; ban forskaffedc 

 dein Informalioner og andet Arbeide; ban betaenkte dem ved 

 Uddelingen af den saakaUIle Direclionsfond eller de bjemfaldne 

 Slipendier; ban anbefalede dem til ligesindede formuende Ven- 

 ner, saasom Scavenius og Estrup. Derfor kom ogsaa mange 

 Islaendere i Engels tofts Familie^ og det er bekjendt nok, 

 hvormeget biint fjerne Oelands Sonner skjonnede paa bans Om- 

 sorg og gjestmilde Modlagelse. Det var islandske Sludenter, der 

 1830 lode hans Portrait slikke i Kobber^*'^ og derbos saaledes 

 udlalte deres erkjendllige Folelser: 



Hos quoties spectas vultus, ad sacra Camoenae 



Quisquis byperboreo pauper ab axe venis, 



Die toties: Hie est rerum tutela mearum, 



Hie columen studii praesidiumque mei: 



Ut mihi posse dedit teneras intendere vires, 



Sic mihi velle dedit nomen amare suum. '** 



Det kunde ikke undgaaes, at mange af disse unge Mennesker, 

 baade Islaendere og andre, ubekjendte med det kjobenbavnske 

 Livs Former, ofte maatte stode Engels tofts Sands og Takt 

 netop for disse; men delte afskraekkede bam ingenlunde. Desto 

 mere ansaae ban det for en Velgjerning mod dem, at vise dem 

 Livet i en andcn Skikkelse, og fremkalde bos dem den urbane 

 Dannelse, hvorpaa ban satte saa megen Priis*^. 



62 Ost's ftlaterialier col. 467. — 63 Smukt stukket af E Eckers- 

 berg, men — soin mig synes — ikkc heldigt opi'atlct. — 64 Hvad der gjaldt 

 om Isleenderne, kundc ogsaa siges om Nordmeendene, der indtil 1814 studerede 

 i KjObcnhavn. Ogsaa de vare langt borte fra deres Hjem og Slaegt. Univers. 



