68 



fessorer seent eller aldrig opnaaede at vinde Sa?dc i Consisto- 

 rium og de dermed forbundne Fordele blot af den tilfaldige 

 Grund, at ingen Plads i deres specielle Fag blev vacant. Der- 

 lil kom endnu, at Regjeringen havde begyndl stundoin at med- 

 dele en eller anden Professor Titelen af Ordinarius som en 

 simpel Rangforhoielse, en Slags Naadesbeviisning, uden at der- 

 med fulgte de virkelige Relligheder, som Titelen hidlil beleg- 

 nede*^ Det er vist, at Engelstoft lidllg fandt delle meget 

 utilborligt; bans Colleger riineligviis ikke niindre. Til Forebyg- 

 gelse af bine Uregelma?ssigheder i Fremliden udkom et Re- 

 script af attende Juli 1817, der faslsatle beslemle Regler for 

 Avancemenlet i det philosophiske Facultet, og derhos forhoiede 

 Rangen for samtlige Universitelets Professorer, saaledes at Ex- 

 traordinarii erholdt den hidtilvaerende Rang for Ordinarii, disse 

 derimod en ny og boiere^^ Ved sanime Leilighed og paa 

 samme Dag bleve i det philosophiske Facultet Wad, Engels- 

 toft, Orsled, Rahbek og J. W. Hornemann udnaevnte til Or- 

 dinarii, saaledes at Wad og Orsled bleve Medlemmer af Con- 

 sistoriet, og at Plads, Reltighed og Anciennetet i detle blev for- 

 beholdt Engelstoft umiddelbart foran sidslna)vnte, hvorimod 

 Rahbek og Hornemann indtil videre ikke indlraadte i Consi- 

 storiet^^ 



Andre Reformer, der i hoi Grad personlig interesserede 

 Engelstoft, traf i det folgende Aar Examen artium og den 

 saakaldle Store Philologicum. Universitelets Professorer var 

 utilfredse med de Prover, som de unge Studerende aflagde, og 

 sogte Grunden deels deri, at enkelte af Proverne i sig selv 



11 Collcg.Tid. 1817 S. 672. — 12 Denne Professor-Ranor havde besyn- 

 derlig varieret. I Christian Vis tidligcre Rangforordn. (1734) sattcs Profes- 

 sores ordd. i 7 CI. No. 7, og i den sencre (1744) i 6 CI. No. 4. Frederik 

 V satte dein (1746) i 5 CI. No. 8, og der bleve de staaende indtil 1817. 

 Da Pro ff. extra ordd. eftcr Fund, af 7 Mai 1788 kom til, fik de Plads i 6 CI. 

 No. 13, hvor ogsaa de stode til 1817. — 13 Colleg. Tid. 1817 S. 682. 



