J51 



slille Langebek ved Siden af Holberg i en aeldre Periode, eller 

 Abraham Kail ved Siden af Frederik SneedorflP i En gels tofts 

 Ungdomsaar, og man vil strax blive Forskjellen vaer^. Man 

 vil da ogsaa see, at begge Retninger kunne opvise beromte Re- 

 praesentanter, og man vil udenlvivl blive overbeviist om, at den 

 ene er saa langt fra at burde udelukke den anden, at Enhver, 

 der stiller sig et hoiere Maal for Oiet, nodvendigviis maa straebe 

 efter en harmonisk Forbindelse af begge. 



I Engelstofts Skrifler er en saadan Strseben i hoi Grad 

 fremtraedende. Han samlede med Flid, ban criticerede raed 

 Grundighed, og han agtede hoit ogsaa de saerlige Undersogel- 

 sers Betydning og Nodvendighed^^ Naesten alle bans Arbeider 

 ere Delail-Undersogelser, og bans Annaler indeholde i de histo- 

 riske Tillaeg en Rigdom af Deviser for bans Opmgerksomhed 

 paa de specielleste Bidrag til den historiske Sandheds Belysning. 

 Forsaavldt var han den laerde Historieforsker. — Men havde 

 han saaledes tilveiebragt og sigtet Sloffet, og tog Pennen i 

 Haand for at meddele Forskningens Resullaler, saa vidste han 

 at haeve sig til Herskab over de dode Materialier og af dem at 

 skabe Noget, der var Historieskriverens virkelige Eiendom, maer- 

 ket med Eierens aandelige Traek. Han havde en naturlig Ten- 

 dents til at raisonnere, pragmalisere og soge i Historien Spo- 

 rene af en hoiere moralsk Verdensstyrelse-^; han lagde kjen- 

 deligt an paa en konslnerisk Behandling og et smagfuldt Fo- 

 redrag, saa at alle bans bedre Skrifler danne et afslullet Heelt 

 og ere Vaerker ligesom af een Stobning. 



Og denne Tcndenls var udentvivl den fremherskende hos 

 ham, saa at han robede vel saa meget Kald lil Historieskrivning 

 som til Historieforskning, medens baade hos os og hos Frem- 

 ^0 



20 Det er maerkeligt, men ikke uforklarligt, at Miskjendelsen af Modpar- 

 tens Fortjenester almindelig meest udgaaer fra den Side, der dog aabenbart 

 fordrer lavere Aandskrjefters Anvendelse. — 21 Yttringer derom af ham, f. Ex. 

 i D. Lit. Tid. 1814 S. 401-2. - 22 Histor. Calend. III. 441. 



