150 



til dem, som kunne kaldes de oprindelige; at skandinaviske 

 Minder og Sprog-Elementer, som findes og kunne conslateres 

 i England, hverken tilhore Angler eller Saxer (og neppe engang 

 Jyder — Ihi saadanne skulde man jo efter gamle Sagn om Jutna^ 

 Cyn og Bedas Fortaelling om Indvandringen isaer kun soge 

 i Kent og paa Wight); men at de ere Virkninger af de senere 

 danske og norske fndvandringer; og at de Angler som deeltoge 

 i hine Indvandringer, og som bebyggede adskillige endnu be- 

 kiendte Landslra^kninger i England, og sliftede flere af de an- 

 gelsaxiske Riger — vare en germanisk, ingen skandinavisk Fol- 

 kestamme. 



Secretairen meddeelte folgende Udtog af et Brev fra In- 

 specteur Worsaae, dat. Rouen 19 Jan. 1852. 



Da Videnskabernes Selskab med saa megen Forekommen- 

 hed bar underslotlel mig til min Reise i Normandiel, opfylder 

 jeg en kjaer Pligl ved at meddele Dem, som Selskabets Secre- 

 tair, en kort Berctning om det Udbytle, jeg allerede troer at 

 have vundet, saavelsom ogsaa nogle Antydninger om de Resul- 

 tater, jeg fremdeles troer at kunne venle. 



Det er tilvisse paafaldende, at man endnu den Dag i Dag 

 i Normandiet traeffer saa mange nordiske Stedsnavne. Hidtil 

 have disse ikke va^ret samlede efter Departemenler, og man har 

 derfor heller ikke havt nogct fast Udgangspunkt for en Under- 

 sogelse om, hvor de nordiske Bosaeltelser have va?ret staerkest. 

 Det er imidlertid klart, at Nordboerne fornemmelig have bebyg- 

 get Fgnen omkring la Hague (hvor der endnu findes en lang 

 Jordvold, som har afskaaret hele Na;ssel, og som oprindelig 

 vistnok har vaeret anlagt af Nordboerne}; fremdeles have de 

 nordiske Colonier strakt sig over Bayeux og Caen langs Havel 

 og ligeledes langs Seinefloden. Enkelte Steder la^ngere inde i 

 Landet, t. Ex. ved Neubourg, ikke langt fra Rouen mod Syd, 

 IraefTer man en heel Klynge af nordiske Stedsnavne, som be- 



