224 



Verhandel. over de Iluncbcdden p. 81—90; Liscli: AndcuUingcn 

 iiber die allgorm. und slavischen Graballerlh. Meklenburgs p. 

 24—25), saaledes have ogsaa Udgravningcr af vore skandi- 

 naviske Sleendysser og Jajllcsluer frcmbudt Resullalcr, som i 

 ciidnu hoiere Grad slemme incd del i de transkc Dobnen vundiic 

 anliqvariske Udbylle. Jeg bcbover dog ikkc her at gjenlage, 

 hvor ofle man i Sleendysserne og JaBllesluerne saavel i hole 

 Danmark, som i den sydlige Deel af dot nuvsDrende Sverige 

 bar Iruffet og endnu hverl Aar Ira^ffer Menneskeskeleller til- 

 ligcmed Dyrebeen (ligesom i Frankrige af Hjorle, Vildsviin, 

 Ilunde (&:o.), allehaandc Redskaber af Sleen og Been, gjennem- 

 borcde Hundeta^nder, raat forarbeidcde Leerkar &e. , men Inlet 

 af Metal; det er ogsaa godtgjorl ved mangfoldige Erfaringer, 

 at Ligene 1 vore Steendysser og Jaittesluer nieget hyppig, ja 

 man lor nok sige, som oftest have vairel begravede i Steen- 

 kamrene i siddende Stilling, netop som Tilfaeldet er paa Canal- 

 oerne og Here Steder i Frankrige. I det store Steenkammer 

 paa Axvalla Hcde i Vestergotland traf man, som bekjendt, end- 

 ogsaa smaae, steensalte, fiirkantede Rum til hvert isccr af de 

 saaledes sammenboiedc Liig. 



Disse Overeensstemmelser mellem Steenkamrene i saa mange 

 og saa langt fra hverandre liggende Lande ere altfor store og 

 altfor slaaende til at de kunne vaere tilfajldige. Efter de jajvn- 

 lige Fund af Menneskeskeleller i den ovenfor beskrevne Art af 

 Steeiimindesmserker, kan det ikke laengcre med Grund betvivles, 

 at de simpellhen ere Grave — Nogel, bvorpaa ogsaa deres 

 Bygning saa bestemt hentyder, idet de fladesle og ombyggeligst 

 lildannede Sider baade af Sidcstenene og Overliggerne altid 

 vende indad, for at danne et saa smukt Gravkammer som muligt. 

 Seer man endvidcre hen til, at de altid indeholde de simplesle 

 og raaesle Redskaber af Flint og andre Steenarler saavelsoni 

 af tilskja^Tpede og tilspidsede Dyrebeen, men saagodtsom aldeles 

 Intel af Metal, vil man heller ikke let l«ngere kunne va^re i 

 Tvivl om, at de maae hidrore fra Landenes forste Bebyggelse, 



