231 



mcd flere nordiske Forskere saaledes slulle fra de franske 

 Broncesagers kelliske Oprindelse til en lignende Oprindelse for 

 vore nordiske Broncesager, forljener det at udhaeves, at de 

 franske Oldforskcre endnu ere meget langt fra selv at ville 

 anerkjende de i Frankrige opgravede Vaaben og Redskaber af 

 Bronce for keltiske. Saedvanlig ansee de dem for romerske, 

 endskjont det naturligviis er sikkert nok, at Romerne paa den 

 Tid, de begyndte al overskride Alperne og at gjore Erobringer 

 i det midlersle og nordvestligste Europa, for laenge siden havde 

 erholdt og almindelig benyltet Vaaben og Redskaber m. m. af 

 Jern. I Romernes Grave og ovrige eflerladtc Mindesma3rker i 

 Frankrige har man ogsaa allcvegne opdagel Sager af Jern, selv 

 i betydeligt Antal. I Museet i Saumur gjemmes t. Ex. et heelt 

 Forraad af rornersk Jernvaerkloi, som tilligemed en Deel andre 

 romerske Ting var opgravet i Naerheden af Saumur. 



At domme efter de mange forskjellige Oldsagsamlinger, 

 som jeg bar sect i Normandiet, i det keltiske Bretagne, i det 

 midterste og nordlige Frankrige, ere de franske Levninger fra 

 Broncealderen i Region hverken meget niiancerede eller meget 

 smagfulde i Former og Forziringer. De hyppigst forekommende 

 ere de saakaldte Celler, gjerne af en egen fiirkantet Typ, 

 fremdeles Paalslave, Meisler, Spydspidser og Svaerd , samt flere 

 mindre Redskaber og Smykker af Bronce. Men Forarbeidningen 

 er som oftest temmelig simpel, i mange Tilfaelde endog naeslen 

 plump. Man turde maaskee med Grund i denne Henseende 

 kunne saette de franske Broncesager under de engelske, med 

 hvilke de forresten have en heel Deel tilfaelles. At alligevel 

 de franske og engelske Broncesager ere forfajrdigede uafhsen- 

 gige af hverandre, fremgaaer yderligere deels af visse smaae 

 Formforskjelligheder, deels af de baade i England og Frankrige 

 (isajr i Normandiet og Bretagne}, temmelig hyppig fundne 

 Slobeformer tilligemed halvfaerdige Metalsager og andre Lev- 

 ninger af Vaerksteder fra Broncealderen, som godlgjore, at man 



