Si 



den kleinstcn Theileri ahnlich wird" er bleven offentliggjorl i 

 3die Hefte af Schumacher's „Astronomische Abhandlungen". 



Medens en enkelt Projeclionsmaade saaledes gjentagne 

 Gange er bleven underkaslet en omfaltende malhemalisk Under- 

 sogelse, maa det vistnok vaekke Forundring, at ingen af alle de 

 ovrige Projectioner er gjort til Gjenstand for en lignende Be- 

 handling. Og dog fmdes der blandt disse adskillige, som i flere 

 Henseender fortjene Oprna^rksomhed, og der gives i hvert Fald 

 een, som indtager en fuldkommen sideordnet Plads med den be- 

 handlede, den nemlig, hvor hvilkesomhelstDele af Billedet gjen- 

 give de afbildede Fladeindhold med uforandret Storrelse. Prin- 

 cipet for denne Projection findes gjennemfort ved mangfoldige 

 Kaartconstructioner ligefra de bekjendte Flamsted'ske Himmel- 

 kaarl til de nyeste og storste topographiske Vaerker. Det er 

 saaledes en Construction af den betegnede Art, der bruges ved 

 det beromteste af alle Kaartvaerker, det endnu ikke fiildendte 

 Frankrigs Kaart, som udgives af den franske Generalstab, og 

 det er ogsaa den samme Construction, der anvendes ved de 

 nye af den danske Generalstab bearbeidede Kaart over Dan- 

 mark. Uagtet ni^ disse specielle Constructioner ofte ere mathe- 

 matisk behandlede (af Puissant haves blandt andet en ret til- 

 fredsstillende Udvikling af deres Egenskaber), saa er det mig 

 dog ikke bekjendt, at der nogetsteds er fremkommet vaesentlige 

 Bidrag til en almindelig Theorie af den tilsvarende Projeclions- 

 maade. Lambert berorer den temmeligt kort og indskraenker 

 sig forovrigt til Betragtningen af nogle sjeregne Tilfaelde. I de 

 folgende Arbeider forbigaaes den naesten ganske, og det er 

 forst i den allersidste Tid, at Problemet paany er bragt paa 

 Bane. I Septemberheflet for 1852 af Liouville's Journal findes 

 nemlig en Afhandling af Ossian Bonnet j, som vel alter, under 

 den almindelige Titeh „Sur la theorie mathematique des cartes 

 geographiques," kun giver Losningen af den saedvanlige og altsaa 

 ofte behandlede Opgave, men Forfatteren har dog her i en 

 Slutningsanmaerkning berort det anforte Problem og givet en 



