Blandt de mange Joder og jodiske Proselyler, som vare Vidner 

 til Pintsefeslens Under, Ap. G. 2, 1 ff . , fandles ogsaa ^Farther 

 og Meder og Elamiter" (V. 9}^'^). 



Inlet var nalnrligere, end at Jesu Aposlle og umiddelbare 

 Disciple forst henvendle sig med Evangeliets Preediken til „de 

 forlabte Faar af Israels Huus", til dem^ „hvilkc Paglen og For- 

 ja^ltelserne vare givne," saameget mere, som del jo forsl ved 

 sajregne guddommelige Tilskikkelser blev dem klart, at ^^Gud 

 ogsaa havde givct Hedningerne" — uden at antage Jodedom- 

 men — „Omvendelse til Livet" (Ap.G. 11, 18. 19 slg. 10, 28). 

 Naar allerede Philippus (Ap. G 8, 5 IT.) opsogte Samarilanerne, 

 skulde da ikke andre af Chrislcndonimens forsle Forkyndere 

 have ta?nkt paa Brodrene hiinsides Eiiphrat og Tigris, i Assy- 

 rien, Parthien og Medien? Dog, vi have ogsaa udtrykkeligo 

 Vidnesbyrd fra Kirkefedrene af, at navnlig Thomas ska! have 

 praediket Evangeliet i Parlhien og andre Lande i Ostcn, Matlhajus 

 i Medien, Adda^us eller AggaBiis, en Discipel af Thomas, i Baby- 

 lonien, Assyrien, Persien elc.''^'"0- Joderne i disse Egne maatle 

 vel endogsaa vaere mere modtagelige for Evangeliet om Jesus 

 som Messias, end de jerusalemske og palaestinensiske Joder, 

 hvis trykkende Stilling under det lunge romerske Herredomme 

 frcmfor Alt lod dem relte deres La^ngsel mod en politisk Prei- 

 ser. Vi besidde i vor Canon i det Mindste eet Skrift, Jacobi 

 Brev, udlrykkeligen bestemt lil „de tolv Stammer i Adspredelsen", 

 og det er klart, alLgeserne, for hviike dette Brev blev skrevet, 

 allerede maae haveva?relChristne og have havl kirkelige Indretnin- 

 ger i Lighed med Menighcderne i Palaeslina og andensleds (Jac. 



*) Nestorianernc hsive en Tradition, at Magerne, der droge til Bethlehem, 

 skiille va?ie komne fra Urmiah , Medernes Stad , Grant S. 206. slg. 

 Fletcher, Notes from Nineveh II, p. ill. The three Magi, who had been 

 miraculously guided to the humbleslable of Bethlehem, where they saw 

 and adored the infant saviour, are reckoned by the Chaldeans among 

 their earliest missionaries; nor does this tradition seem entirely void of 

 probability. 



' ') S. Grant S. 209 If., hvor findes de vedkommende Citalioner. 



