118 



til Forlel; allerede dejine Indsknenkning af Kurdernes Magt syn- 

 tes Grant en Fordeel, fordi den sikkrede Cominunicationen mod 

 de uafha?ngige Keslorianer hiinsides Bjergene. Sladen selv var 

 forresten for en slor Deel odelagt efler et Overlaid af liaven- 

 duz-Kurderne, og alle Heboernc led af Sygdomrne, foranledi- 

 gede ved del usunde Kliina og ved den Sinuds og Elendighed, 

 livori hele Byen befandt sig. Paafaldende var del for Grant 

 at finde en saa slor Lighed mellem denne Stads jodiske og ne- 

 storianske Beboere, at ban og bans Ledsagere ikke kunde ad- 

 skille dem efter deres Udseende og Sprog. De Reisende horle 

 slemme Rygter om Kvorledes Papislerne ved List og Void soge 

 at bringe Nestorianerne til at underkaste sig Paven*j Disse 



''') Hvorledes det forholder sig ined disse Omvendelser kaii Folgende tjene til 

 at oplyse. Da Layard koin (1846) til Bebosi, en Landsby S. for Am«diah, 

 Jandt han, at Beboerne nylig vare gaaede over til den romersk-katholske 

 Kirke. Han saae i I.andsbyens Kirke nogle faa jaminerlige Kobberstik, 

 overdragne med grjelle rQde, gule og blaac Farver, forestillende >liia<;!er, 

 som Helgene og Jomfru Maria skulde have bevirket. Stykkerne vare ikke 

 for Ifenge siden stiikne op paa de bare Vaegge. „Kunne I forslaae disse 

 BiJleder?" spurgte Layard. „Nei", var Svaret 5 „ot have ikke sat dem 

 her. Wen da vor PraDst (en Nestorianer) var dod for kort Tid siden, koin 

 Wutran Jusuph, den katholske Biskop, til os. Han stillede disse Malcrier 

 op og fortalteos, at vi skulde tilbede dem. Vi reve dem ned igjen. 

 Men for denne Gjernings Skyld fik vore Kiajahs fLandsbyens Overhovc- 

 der) Bastonnade af Mahmud Agha, Hovding for Missouri, og vi nogle 

 HuUer i Hovedet. Derfor lade vi dem nu vaere, hvor de ere. OgdaKur- 

 derne ere blevne bestiikne til ikke at lade nogen Nesloriansk Praest komme 

 til Landsbyen, saa ere vi nodte til at hore den katholske Prspst, som Mu- 

 tran Jusuph har sendt os". Paa Alteret og Laesebordet laae nogle faa 

 Bogcr — Bonneformler, Ritual og de hos Nestorianerne brugelige Skrifter. 

 De vare ikke blevne forandrede, nied Undtagelse af at Nestorius's Navn 

 var omhyggelig bleven udslettet med en Pen. Sdndags-Gudstjenesten 

 var som sjedvanlig, kun at der var tilfoiet nogle Kna-bdininger for de ma- 

 lede Billeder. (^Layard I, 155.). Ogsaa Soulhgate (II, 227 IF.) bemaer- 

 ker, at den Forandring som Nestorianerncs Kirkcvaesen har undcrgaaet 

 ved at erkjendePaven, mere er formel og aflVavn, end virkelig. De have 

 beholdt deres gamle Liturgie og kirkelige B6ger, og hvad Forandringen 

 af enkeltellitus angaaer, er del den betydeligste, at Nadveren uddeles sub 

 una specie, dog uden den iatinske Kirkes mangfoldige Messeceremonier. 

 Geistlighedens almindelige Colibat 0. m. andre den Iatinske Kirkes Insti- 

 tntioner var det endnu ikke lykkedes at indfore. Dog ville neppe de ro- 



