i3S 



de ville takke Gud for Velgjerninger eller udbede sig bans 

 Naade og Velsignelse i Anledning f. Exi af egne eller Venners 

 Sygdom, Helbredelso eller desl., da slagte de et Dyr foran 

 Kirkedorren og stryge lidt af Blodet paa Dorren eller Dorkar- 

 men (upon the door or lintels). Den hoire Skulder og Bryst 

 tilhorer den fungerende Praest ved Kirken, sorn dog, navnlig 

 for at undgaae Mistanke om Egennytle , ikke altid modtager 

 denne Gave. Ogsaa Skindet bliver givet til Praesten (saaledes 

 som det var anordnet ved det levitiske BrsendofFer 3 Mos. 7, 8.). 

 Ofte betragtes dette Offer som en Kjserlighedshandling, idet alle 

 Naervaarende tage Deel i at spise det; men ofte nydes det blot 

 af den OfFrende og af bans Venner. Det bliver alligevel an- 

 seet som et Gud velbehageligt Offer. I enkelte Tilfaelde, isaer 

 naar det bar Hensyn til Opfyldelse af noget particulairt Lofte, 

 slagtes Dyret foran den Offrendes egen Dor. Kjodet bliver al- 

 mindeligen spiist den samme Dag, som Dyret er slagtet; men 

 Grant saae f. Ex. i Patriarchens Huus et Exempel paa, at det 

 endnu ikke var fortaeret den anden Dags Aften; men da maatte 

 del ogsaa, efter hvad der blev sagt, nodvendigen spises. Unaeg- 

 teligen finder man i dette stor Lighed med Forskrifterne i Mo- 

 seloven om de saakaldle Takoffer og Fredsoffer (PV^J^')* Og- 

 saa disse bleve bragte frivilligen , altsom de enkelte Israeliter 

 folte sig opfordrede til at bevidne Gud deres Tak eller deres 

 Onske paa en saadan Maade. Dyret kunde vaere saavel af Han- 

 som af Hunkjonnet, og intet Hensyn loges til dets Alder, 3 Mos. 3, 

 1 ff. Den, som bragte det, kom til Tabernaklcts Dor, lagde 

 Haanden paa Offerdyrets Hoved og slagtede det. Hvad der blev 

 levnet af Offerets Kjod, skulde spises paa den forsle og den 

 anden Dag, men dersom endda blev noget tilbage, skulde det 

 opbraendes og maatte ikke nydes 3 Mos. 7, 16—18. — Nesto- 

 rianerne og selv Joderne betragle — ifolge Grant (S. 166) — 

 bine Offre som Levning fra tidligere israelitisk Skik. Men naar 

 Grant ved denne Leilighed , i Anledning af, at Nestorianerne 

 ikke, som fordum var Skik med Takoffrc hos Joderne, slaenke 



